Справа № 2а/0370/3414/12
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 червня 2016 року м. Київ К/800/13152/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Бухтіярова І.О.,

перевіривши касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 р.

у справі № 2а/0370/3414/12 (876/11208/13)

за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк-Оздоббуд»

та закритого акціонерного товариства «Демидівська спеціалізована механізована пересувна колона-3»

про стягнення в дохід держави коштів, одержаних за нікчемним правочином, -

В С Т А Н О В И В :

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 р. у справі № 2а/0370/3414/12 (876/11208/13).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.05.2016 р. вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення встановлених недоліків касаційної скарги.

Скаржник, на виконання вимог зазначеної ухвали, усунув вказані недоліки касаційної скарги.

Разом з тим, перевіривши відповідність касаційної скарги, суддя-доповідач приходить до висновку, що вказана скарга підлягає повторному залишенню без руху, виходячи з наступного.

З 01.09.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 р. №484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2012 р. місячний розмір мінімальної заробітної плати становив 1 073,00 грн.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, за подання адміністративного позову майнового характеру ставка становить 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником було надано суду касаційної інстанції платіжне доручення від 31.05.2016 р. №409, з якого вбачається, що судовий збір сплачено у розмірі 1 037,57 грн.

Однак, при дослідженні касаційної скарги та долучених до неї матеріалів, суддею-доповідачем встановлено, що предметом розгляду даної справи є вимоги про стягнення: з ТОВ «Луцьк-Оздоббуд» в доход держави 86 464,26 грн. - все одержане ним за нікчемним правочином, а саме: договором купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2008 р. посвідченим Демидівською районною державною нотаріальною конторою за №1723; з ЗАТ «Демидівська спеціалізована механізована пересувна колона-3» в доход держави частину приміщення гуртожитку №9 (приміщення із 2-1 по 2-40) площею 476,3 м.кв. - все одержане ним за нікчемним правочином, а саме: договором купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2008 р. посвідченим Демидівською районною державною нотаріальною конторою за №1723, що свідчить про сплату податковим органом судового збору лише за частину позовних вимог майнового характеру заявлених до ТОВ «Луцьк-Оздоббуд», в той час як вимога про стягнення з відповідача ЗАТ «Демидівська спеціалізована механізована пересувна колона-3» частини приміщення гуртожитку №9 (приміщення із 2-1 по 2-40) площею 476,3 м.кв. є майновою, а тому за неї також має бути сплачено судовий збір.

Таким чином, у порушення вимог ч. 5 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору у встановленому розмірі.

При цьому, з матеріалів касаційної скарги неможливо встановити вартісний показник (грошове вираження) предмету стягнення за вказаною позовною вимогою, у зв'язку з чим, на усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно розрахувати та доплатити судовий збір, виходячи з вартісного показника позовних вимог (документальне підтвердження якого також надати суду).

Тобто, до сплати належить «сума судового збору = 1% майнових вимог (86 464,26 грн. + вартісний показник частини приміщення гуртожитку №9 (приміщення із 2-1 по 2-40) площею 476,3 м.кв.), але не менше 107,30 грн. та не більше 2 146,00 грн.» - 1 037,57 грн.

Згідно ч. 3 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 213 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Виходячи з наведеного, суддя-доповідач вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення згаданих вище недоліків до 18.07.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст. 108, ст.ст. 210 - 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без руху.

2. Встановити Луцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Волинській області строк для усунення недоліків касаційної скарги до 18.07.2016 р.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України с) І.О. Бухтіярова