Справа № 1570/5228/12
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2016 р. м. Київ К/800/41451/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Хімагро»

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року

у справі № 1570/5228/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Хімагро»

до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Хімагро» (далі - ТОВ НВФ «Хімагро»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби (далі - ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС; відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 23 серпня 2012 року та № від 23 серпня 2012 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року, адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, позивач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі ТОВ НВФ «Хімагро», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ НВФ «Хімагро» з питань правомірності формування валових витрат та нарахування податку на прибуток при взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмотек» за третій та четвертий квартали 2011 року, за результатами якої складено акт № 562/22-32067134 від 09 серпня 2012 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23 серпня 2012 року, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 493 024,00 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 23 серпня 2012 року яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 923 866,00 грн. (1 923 866,00 грн. - основний платіж, 0,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Перевіркою встановлено порушення товариством пунктів 138.4, 138.6 статті 138 ПК України, частин 1, 5 статті 203, частин 1, 2 статті 215, статті 228 Цивільного кодексу України у зв'язку з неправомірним включенням до складу витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, вартості придбаних у ТОВ «Інвестмотек» мінеральних добрив за нікчемними правочинами.

Залишаючи адміністративний позов без задоволення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про недоведеність позивачем реального характеру здійснених поставок.

При цьому судові інстанції відхилили доводи товариства про протиправність проведеної перевірки, оскільки вказане, на думку судів, не має правового значення при вирішенні питання щодо правомірності актів індивідуальної дії, прийнятих за наслідками відповідної перевірки.

Однак, судами не враховано, що нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення перевірок, в тому числі документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути підставою для висновку про законність такої перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку надіслання на адресу платника (вручення платнику) обов'язкового письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження для усунення сумнівів контролюючого органу.

Крім того, пунктом 79.2 статті 79 ПК України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання, в свою чергу, вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції в податкового органу на прийняття актів індивідуальної дії.

Адже, така компетенція не виникає в силу лише факту вчинення суб'єктом господарювання правопорушення, позаяк для винесення податкових повідомлень-рішень контролюючому органу необхідно дотриматись певних умов - спочатку провести перевірку.

Отже, у випадку незаконності перевірки, прийняті за результатами такої перевірки акти індивідуальної дії автоматично підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Проте, суди, підтримуючи правову позицію відповідача, обставин щодо скерування на адресу позивача (вручення йому) письмового запиту в порядку підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження, а також копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку і місце проведення такої перевірки відповідно до вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України не перевірили.

Згідно з частинами 2, 3 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не виконано вимоги щодо об'єктивності, всебічності та повноти розгляду справи.

В зв'язку з цим, відповідно до вимог статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід врахувати, що згідно з частиною 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Хімагро» задовольнити частково.

Скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.