Справа № 810/477/16
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/477/16 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретаря судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітспецбудгруп" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

11.02.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Елітспецбудгруп" (надалі ТОВ "Елітспецбудгруп") звернулося до суду з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.09.2015р. №, яке прийнято відповідачем за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки.

Позов обґрунтовано тим, що необґрунтованими є висновки податкового органу щодо відсутності у позивача підстав для формування податкового кредиту, оскільки взаємовідносини позивача з контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Акто Моноліт» (далі - ТОВ«БК Акто Моноліт») не мали реального характеру. Такі висновки відповідача спростовуються наданими позивачем первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 р. позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 22.09.2015 № .

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення. Формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі виписаних ТОВ«БК Акто Моноліт» податкових накладних є правомірним та повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення прийнято в межах та у спосіб визначений законом, оскільки відносно ТОВ «БК Акто Моноліт» наявне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000062 від 26.09.2014, яке є підставою для визнання фіктивними всіх господарських операцій ТОВ «БК Акто Моноліт» з іншими суб'єктами господарювання, у тому числі і з ТОВ «Елітспецбудгруп».

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що в період з 31.08.2015 р. по 04.09.2015 р. Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу від 31.08.2015 року № 360 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Елітспецбудгруп» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Акто Моноліт» () (далі - ТОВ «БК Акто Моноліт») за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 р.

За результатами даної перевірки складено Акт від 09.09.2015 № 1588/22-00/37868687 про порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим ТОВ «Елітспецбудгруп» було занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету за лютий 2015 року, на загальну суму 53 904, 00 грн.

В зазначеному акті посадовими особами Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області зазначено, що на адресу відповідача надійшла постанова слідчого-начальника другого ВКР СУ ФР Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про призначення позапланової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Елітспецбудгруп» за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 № 13.07.2015, яка була прийнята на підставі матеріалів кримінального провадження № 0000062.

Відповідно вказаної постанови, 26.09.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000062 щодо ТОВ «БК Акто Моноліт» за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 2012 та ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України.

В ході допиту 28.05.2015 в якості свідка засновника та директора ТОВ «БК Акто Моноліт» ОСОБА_3 було встановлено, що вказаною особою перереєстровано ТОВ «БК Акто Моноліт» на своє ім'я без мети зайняття підприємницькою діяльністю, за грошову винагороду у розмірі 500, 00 грн. При цьому, ОСОБА_4 повідомив про те, що він не причетний до ведення фінансово-господарських операцій ТОВ «Елітспецбудгруп» у лютому 2015 року, звітних та первинних документів підприємства не підписував, та не уповноважував будь-яких третіх осіб на здійснення відповідних господарських операцій.

На думку відповідача, зазначене вище свідчить про те, що ТОВ «БК Акто Моноліт» сформовано податковий кредит та податкові зобов'язання за лютий 2015 року шляхом маніпулювання показників податкової звітності.

Разом з тим, податковим органом зазначено, що ТОВ «БК Акто Моноліт» має ознаки нереальності здійснення господарських операцій, а саме: відсутність руху активів, зобов'язань, власного капіталу та основних фондів у процесі здійснення господарської діяльності; відсутність фізичних та технічних можливостей для вчинення задекларованих господарських операцій; відсутність кваліфікованого персоналу; незначна кількість працюючих осіб; відсутність реального ланцюга постачання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг. Податкова звітність ТОВ «БК Акто «Моноліт» не дає можливість простежити документально оформлений рух товару (надання послуг) по всьому ланцюгу його подальшої реалізації, починаючи з першої ланки його виникнення, що не підтверджується фактом реального одержання цього товару (надання послуг) наступним в ланцюгу суб'єктам господарювання, тобто ТОВ «Елітспецбудгруп», і характеризується маніпулюванням ланцюга поставки товарів (надання послуг).

З урахуванням зазначеного вище, податковий орган прийшов до висновку, що взаємовідносини між ТОВ «Елітспецбудгруп» та ТОВ «БК Акто Моноліт» не спричинили реального настання господарських операцій, що свідчить про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 53 904, 00 грн., які були сформовані по взаємовідносинах позивача з ТОВ «БК Авто Моноліт».

На підставі Акта від 09.09.2015 № 1588/22-00/37868687 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.09.2015, яким позивачу донараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 80 856, 00 грн., у тому числі податкове зобов'язання на суму 53 904, 00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 26 952, 00 грн.

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, 28.09.2015 року позивач оскаржив його до Головного управління ДФС У Київській області та 07.12.2015 року до Державної фіскальної служби України

За результатами розгляду скарг податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги ТОВ «Елітспецбудгруп» - без задоволення.

Вважаючи рішення відповідача неправомірним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вищенаведені обставини не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Платники податку на додану вартість, об'єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. цієї статті встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу положень підпунктів 198.6 та 198.3. статті 198 Податкового кодексу України випливає, що виникнення у платника ПДВ права на включення податку до податкового кредиту пов'язано із фактичним відбуттям господарської операції з постачання товарів (виконання робіт, надання послуг), визначеної в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі за текстом Закон №996-XIV). Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані із рухом активів, зміною зобов'язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 необхідною умовою для віднесення позивачем сум податку з придбаних товарів (робіт, послуг) до податкового кредиту та до складу валових витрат є факт придбання таких товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в межах його власної господарської діяльності, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних товарів (робіт, послуг), тому в межах даного спору підлягає встановленню факт підтвердження сум витрат на придбання товарів (робіт, послуг) належним чином оформленими первинними документами, факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентом та спеціальна податкова правосуб'єктність учасників господарської операції.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність вчинення господарської операції, відповідність вчиненої господарської операції господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону № 996 документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996 первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач посилається як на підставу підтвердження своєї позиції - на наявність досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 26.09.2014р.

Колегія суддів вважає посилання відповідача на відкрите кримінальне провадження щодо контрагента позивача необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи вирок суду, який набрав законної сили, прийнятий за наслідками розгляду цього кримінального провадження та в якому б були досліджені конкретні договірні відносини, які спрямовані на функціонування схеми незаконної діяльності, відсутній.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції,

між ТОВ «Елітспецбудгруп» (Генеральний підрядник) та ТОВ «Будівельна компанія «Акто Моноліт» (Субпідрядник) було укладено договір субпідряду від 22.01.2015 року № 02/01сп, за умовами якого субпідрядник зобов'язався якісно та в установлені строки виконати комплекс внутрішніх санітарно-технічних робіт в житлово-офісному торгівельному комплексі з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціального та торговельного призначення, з підземними та наземними паркінгами по вул. Регенаторній, 4, Дніпровський р-н. м. Києва. (а.с. 59)

Відповідно до п. 1.2 договору вартість робіт, згідно договору, уточнюється щомісячно за фактично виконані роботи на підставі актів по формі № КБ-2в та довідок по формі КБ-3, які обраховуються виходячи із фактично виконаних обсягів виконаних робіт, норм витрат трудових ресурсів і матеріальних ресурсів по ДБН, згідно діючих нормативів та законодавства України.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що генпідрядник, після узгодження з замовником, але не пізніше 5- го числа місяця, слідуючого за звітним, оформляє субпідряднику акти на виконані роботи (по формі № КБ-2в) і довідку про вартість виконаних підрядних робіт і витрат (форма КБ-3).

Відповідно до п. 5.1 договору договірна ціна по договору є динамічною. Вона узгоджується щомісячно за фактично виконані обсяги робіт і з урахуванням фактичних витрат на матеріали.

Згідно з п. 5.3 договору термін дії договору з дня його підписання і до закінчення виконання умов, які передбачені цим договором.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду докази того, що ТОВ «БК «Акто Моноліт» виконано, а ТОВ «Елітспецбудгруп» прийнято підрядні роботи на загальну суму 323 421, 66 грн. (у тому числі ПДВ на суму 53 903, 61 грн.,), а саме довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за лютий 2015 року від 27.02.22015 та акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за лютий 2015 року від 27.02.2015, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств, податкову накладу № 29 від 24.02.2015 на суму 53 903, 61 грн.,

На підтвердження розрахунку з контрагентом Позивачем надано копію банківської виписки по особовому рахунку ТОВ «Еліиспецбудгруп».

Крім того, відповідно до довідки з ЄДРПОУ серії АА № 910723 від 25.09.2013 видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є, зокрема: код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опашня та кондиціонування; код КВЕД 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи.

ТОВ «Елітспецбудгруп» діє на підстав ліцензії серії АД № 031843 від 21.03.2012 та ліцензії серії АД № 639078 від 16.02.2015, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, як наслідок товариство має право здійснювати господарську діяльність, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури, тож позивач має право здійснювати зберігання балонів із стисненим, зрідженим газом, їх спорожнення та зварювані та газополумяні роботи, що підтверджується дозволом Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві № 4451.12.32 від 10.12.2012.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що 05.06.2014 між ТОВ«Канбуд» (Генпідрядник») та ТОВ «Еліспецбудгруп» (Підрядник) укладеного договір будівельного підряду № 3290, за умовами якого підрядник зобов'язався за дорученням генпідрядника на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами виконати та здати генпідряднику відповідно до умов договору та проектної документації комплекс основних робіт з будівництва об'єкта та супутні загально будівельні роботи, безпосередньо пов'язані з основними роботами, та роботи з поліпшення об'єкту після вводу в експлуатацію в межах е ліцензії підрядника. Пунктом 1.1 договору встановлено, що об'єкт будівництва - житлово-офісний торговельний комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціального та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Регенаторній, 4 у Дніпровському районі м. Києва.

На підтвердження виконання цього договору позивачем надано до суду акти приймання виконаних будівельних робіт та акти приймання-передачі діючої системи гарячого водопостачання, які підписані комісією у складі підрядника, (ТОВ «Еліспецбудгруп»), генерального підрядника (ТОВ «КАНБУД»), експлуатаційної організації (ТОВ «Комфорт Таун»), замовника (ПрАТ «Нео Віта») та замовника з технічного нагляду (ТОВ «Проектінжиніринг»).

Таким чином, позивач надав належним чином оформлені первинні документи та інші документи на підтвердження виконання умов договорів.

Отже, колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції, що позивач на підтвердження реального характеру господарських операцій з контрагентом надав суду першої інстанції первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності. Вищенаведені документи містять всі необхідні реквізити, підписи уповноважених представників сторін та печатки підприємств, що відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому підтверджують факт здійснення господарської операції.

Крім того, на момент складання податкових накладних контрагент позивача був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, отже мав право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що не заперечується апелянтом.

При постановлені даного рішення враховувалася позиція, викладена в рішенні Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Також враховувалася позиція, викладена Верховним Судом України в постановах від від 31.01.2011 року в справі № 21-47а10; від 09.09.2008 року у справі № 21- 500во08, від 01.06.2010 року у справі № 21-573во10), а також Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 02.07.2014 року № К/800/66554/13, ухвалі від 11.06.2014 року № К/800/58452/13.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

В силу положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають стягненню судові витрати з Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області у розмірі 1515,80 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять грн. 80 коп.).

Повний текст ухвали виготовлено 17.06.2016 р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітспецбудгруп" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, залишити без змін.

Стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Печерському районі; рахунок отримувача: 1007; код класифікації доходів бюджету: 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО): 820019) судовий збір в сумі 1515,80 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Губська Л.В.

Епель О.В.