Справа № 822/6088/15
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6088/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівБлонського В.К. Майстер П.М. Лабань Г.В.
при секретарі за участі: представника позивача представника відповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України представника третьої особи Варченко В.В. Вонсовича М.М. Думарецького О.В. ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" м. Київ до Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області , Державної архітектурно-будівельної інспекції України , Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області , третя особа на стороні відповідачів: ОСОБА_8 с. Пашківці Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання протиправною та скасування декларації та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, третя особа на стороні відповідачів, в якому просить визнати протиправною та скасувати декларацію управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про готовність об'єкта до експлуатації від 02.01.2013 року № 1; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5867293 від 13.09.2013 року стаціонарного павільйону (магазину) що належить ОСОБА_8 який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ "Міронекс" є власником готелю "ІНФОРМАЦІЯ_1" розташованого за адресою: м.Старокостянтинів, АДРЕСА_2.

Перший поверх готелю орендують ТОВ «Мед-сервіс Львів» (аптека) та ТОВ «Мобіжук» (магазин з продажу мобільних телефонів та планшетів).

Перед будівлею готелю, закриваючи фасад готелю та рекламні вивіски орендарів позивача - ТОВ «Мед-сервіс Львів» та ТОВ «Мобіжук» розташований кіоск «Промтовари», який належить ОСОБА_8.

Кіоск розміщений на підставі дозволу Старокостянтинівської міської ради № 13 від 28 листопада 2006 року на земельній ділянці площею 18 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_8

30 квітня 2015 року позивач звернувся до Старокостянтинівської міської ради з вимогою демонтажу ряду кіосків в тому числі кіоску «Промтовари» який належить ОСОБА_8

Старокостянтинівська міська рада своїм листом від 02.06.2015р. №47/18-41-1113/2015 відмовила у задоволені скарги ТОВ «Міронекс», мотивуючи законністю встановлення вказаного кіоску.

На ще один запит позивач отримав від Старокостянтинівської міської ради рішення 50 сесії Старокостянтинівської міської ради від 22 травня 2015 року №25 п.1 про продаж земельної ділянки площею 0,0018 га за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_8

На підставі вищевикладеного рішення між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу від 07 липня 2015 року.

Позивач відмічає, що обумовлена в договорі земельна ділянка була продана не через прилюдні торги, а за спрощеною процедурою згідно статті 128 Земельного кодексу України, яка дозволяє придбати земельну ділянку без проведення прилюдних торгів у разі наявності на земельній ділянці об'єкту нерухомого майна. Після чого у серпні 2015 року позивач дізнався про наявність Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 02.01.2013 р. №1 в усному порядку від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області.

На момент подання позову, Інспекція не відповіла на запит позивач від 10.08.2015 року та не надала копії Декларації.

Позивач зазначає, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області (Інспекція) зареєструвала ОСОБА_8, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 02.01.2013 року №1 (Декларація), фактично перетворивши малу архітектурну форму (МАФ) «Промтовари» на «стаціонарний павільйон (магазин)».

Також зазначає, що Декларація зареєстрована з порушенням норм чинного законодавства, яке діяло на дату її реєстрації.

Станом на день реєстрації Декларації, кіоск «Промтовари» розміщувався на підставі Дозволу виданого Старокостянтинівською міською радою від 28.11.2006 року №13 та договору оренди земельної ділянки №464 від 30.03.2005 року.

Як і дозвіл на розміщення МАФ, так і договір оренди, втратили чинність на день звернення до суду.

Договір оренди укладався для комерційного використання (МАФ), адреса розміщення АДРЕСА_1, тоді як в дозволі №13 від 28.11.2006 року зазначено адресу АДРЕСА_3.

Згідно пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N553, в редакції яка діяла на день реєстрації Декларації, підставами для проведення позапланової перевірки є в тому числі: необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів або виявлення факту самочинного будівництва об'єкта.

З огляду на факт реєстрації декларації, перевірка даних поданих в Декларації Інспекцією не проводилась.

Позивач зазначає, що в даному випадку є очевидна наявність недостовірних відомостей поданих ОСОБА_8, у Декларації, зокрема відсутність об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 оскільки кіоск це МАФ, відсутність документа у ОСОБА_8, про право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ДБН 360-92**, а саме таблиці 1 Додатку 3.1 (який є обов'язковий) «Протипожежні вимоги», відстань між будинками слід встановлювати не менше 6 метрів, а по факту МАФ ОСОБА_8, встановлений на відстані не більше 4 метрів від приміщення готелю, що є порушенням державних будівельних норм.

При проектуванні проїздів і пішохідних шляхів необхідно забезпечувати можливість проїзду пожежних машин до житлових і громадських будинків, у тому числі із вбудовано-прибудованими приміщеннями, і доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-яку квартиру чи приміщення. Відстань від краю проїзду до стін будинку, як правило, слід приймати 5-8 м для будинків до 9 поверхів і 8-10 м для будинків 9 поверхів і вище.

Тобто, протипожежні норми передбачені державними будівельними нормами при надані дозволу на розміщення МАФ ОСОБА_8, не дотримано чим порушено ДБН 360-92** таблиця 1 Додатку 3.1.

Відповідно до пункту 25 Правил, переоформлення паспорта прив'язки при закінченні терміну дії дозволу здійснюється під час його перереєстрації у разі змін у державних будівельних нормах, місцевих правилах забудови, розташуванні існуючих споруд та інженерних мереж або з ініціативи суб'єкта підприємницької діяльності.

В 2009 році набули чинності ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» відповідно до пункту 5.4 яких встановлено, що тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розміщуватися до будинків та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості згідно з ДБН 360, але не менше 10 метрів.

Зважаючи на набуття в 2009 році чинності ДБН В.2.2-23:2009, при продовженні договору оренди, яке відбулось 2013 року шляхом укладення між міською радою та ОСОБА_8, нового договору оренди земельної ділянки від 15.11.2013 року орендар мав би на вимогу пункту 25 Правил переоформити паспорт прив'язки малої архітектурної форми у відповідності до діючих державних будівельних норм, проте, цього зроблено не було чим порушено пункту 25 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі».

Згідно пункту 27 розділу V «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198, у населених пунктах малі архітектурні форми (крім кіосків для продажу проїзних квитків на зупинках громадського транспорту) розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, але й на відстані не менше ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до

проїзної частини доріг і вулиць.

На підставі пункту 35 даних Правил, забороняється розміщувати малі архітектурні форми в тому числі на зупинці громадського транспорту на відстані ближче ніж 20 метрів в обидва боки по тротуару від установленого дорожнього знака, що її позначає (крім малих архітектурних форм, зблокованих з кіосками для продажу проїзних квитків).

Вищевказаний кіоск розміщений посеред тротуару, на автобусній зупинці та на відстані один метр від проїзної частини вулиці що є порушенням пункту 27, 35 постанови КМУ від 30.03.1994 року №198.

Згідно пункту 4.19. Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту, затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.05.95 року N 21 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 травня 1995 року за N 160/696, розміщення споруд побутово-торговельного призначення і рекламоносіїв поблизу зупинок міського транспорту слід здійснювати відповідно до Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198.

Видаючи дозвіл № 13 від 28 листопада 2006 року ОСОБА_9 було порушено також пункт 4.19 Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.05.95 року N 21.

Підсумовуючи вищевикладене позивач зазначає, що реєстрація Інспекцією Декларації, поданої ОСОБА_8, здійснена з порушенням вимог законодавства, по-перше: відсутність нерухомого майна; по-друге: відсутність документа про право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 зазначеної в Декларації; по-третє: МАФ «Промтовари» розміщений з грубим порушенням державних будівельних норм.

Відповідно до пункту 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, одним з документів який подається державному реєстратору для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна, є документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта іншими словами Декларація про готовність об'єкта до експлуатації.

На підставі незаконно зареєстрованої Декларації поданої ОСОБА_8, Державний реєстратор Старокостянтинівського районного управління юстиції зареєстрував право власності на об'єкт нерухомого майна «стаціонарний павільйон (магазин)». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5867293 від 13.09.2013року.

Враховуючи те, що документ, а саме - Декларація, на підставі якої було прийнято рішення державним реєстратором про реєстрацію права власності, є незаконним то і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5867293 від 13.09.2013 року є неправомірним та підлягає скасуванню у судовому порядку.

З врахуванням викладених обставин, позивач просить задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення згідно обставин викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Державної архітектурно - будівельної інспекції України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, та надав суду пояснення, в яких зазначив, що відповідач правомірно зареєстрував Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 02.01.2013 року № 1, подану ОСОБА_8, також відмітив, що на момент реєстрації декларації ОСОБА_8, були вчинені всі передбачені законодавством дії, необхідні для такої реєстрації, підстав для її скасування немає.

Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області в судове засідання не прибув, хоча відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності її представника до суду не подавав

Представник відповідача - Старокостянтинівського районного управління юстиції в судове засідання не прибув, оскільки відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Старокостянтинівське районне управління юстиції припинене за рішенням засновників.

Представник третьої особи на стороні відповідачів судовому засідання позовні вимоги не визнав повністю та надав суду письмові заперечення на даний адміністративний позов, в яких зазначив, що позивач у своїх позовних вимогах фактично просить суд позбавити права приватної власності на нерухоме майно та на земельну ділянку, яка належить ФОП ОСОБА_8, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2015 року між ФГ „ВМС" (продавець) та ТОВ „Міронекс" (покупець) укладено договір, за яким продавець передає, а покупець приймає цілісний майновий комплекс готелю „ІНФОРМАЦІЯ_1" з будівлями (літери „А-ІІІ", „1Б", „1В") за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, АДРЕСА_2, розташований на земельній ділянці Старокостянтинівської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, розміром 0, 1623 га., та сплачує обговорену цим договором грошову суму.

Договір підписаний обома сторонами, скріплений їх печатками та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про що свідчить печатка та підпис нотаріуса.

07 липня 2015 року між Старокостянтинівською міською радою (продавець) та ОСОБА_8, (покупець) укладено договір, в силу якого продавець згідно рішення 50 сесії міської ради від 22 травня 2015 року № 25 п. 1 продала, а покупець купив земельну ділянку площею 0, 0018 га, що розташована в АДРЕСА_1 Цільове призначення землі - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Договір підписано обома сторонами та скріплено печаткою міської ради. Крім того, договір посвідчено приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу і зареєстровано за номером 560, що підтверджується печаткою та підписом нотаріуса.

За Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 46607412 від 30.10.2015 року земельна ділянка, площею 0, 0018 га, кадастровий номер НОМЕР_2, призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_8

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2013 року № 9395284 стаціонарний павільйон (магазин), за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_8

Така ж інформація вказана і в Свідоцтві про право власності від 13.09.2013 року № 9394821.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40203836 від 07.07.2015 року земельна ділянка, площею 0, 0018 га, кадастровий номер НОМЕР_2, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі належить на праві приватної власності ОСОБА_8

Відповідно до змісту адміністративного позову позивач вказує, що ТОВ "Міронекс" є власником готелю "ІНФОРМАЦІЯ_1" розташованого за адресою: м.Старокостянтинів, АДРЕСА_2, що зазначалося вище.

Перший поверх готелю орендують ТОВ «Мед-сервіс Львів» (аптека) та ТОВ «Мобіжук» (магазин з продажу мобільних телефонів та планшетів).

Перед будівлею готелю, закриваючи фасад готелю та рекламні вивіски орендарів позивача - ТОВ «Мед-сервіс Львів» та ТОВ «Мобіжук» розташований кіоск «Промтовари», який належить ОСОБА_8.

Кіоск розміщений на підставі дозволу Старокостянтинівської міської ради № 13 від 28 листопада 2006 року на земельній ділянці площею 18 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_8

Даний кіоск розміщений із порушенням норм чинного законодавства, що є прямим порушенням прав позивача, а тому з врахуванням викладених у позові обставин позивач просить першочергово визнати протиправною та скасувати Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації стаціонарний павільйон (магазин), зареєстровану Інспецією держархбудконтролю у Хмельницькій області 02.01.2013 року за № 1.

Позивач вказує, що 02 січня 2013 року ОСОБА_8, зареєстрував вищевказану декларацію, однак він вніс до такої декларації недостовірні відомості, зокрема: відсутність об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 оскільки кіоск це МАФ, відсутність документа у ОСОБА_8, про право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2.

Суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N553, в редакції яка діяла на день реєстрації Декларації, підставами для проведення позапланової перевірки є в тому числі: необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів або виявлення факту самочинного будівництва об'єкта.

Згідно п.14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (в редакції, яка була чинною на момент реєстрації спірної декларації, далі - Порядок №466) у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Таким чином, підлягають дослідженню ті обставини, на підставі яких можна прийти до висновку про те, що інформація, зазначена у декларації, є недостовірною.

Суд зазначає, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави скасування декларації були перевірені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, в підтвердження чого в матеріалах справи є звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об' єкта, затверджений експертом з технічного обстеження будівель та інженерних споруд 29 листопада 2012 року, технічний паспорт на виробничий будинок, виготовлений Старокостянтинівським БТІ 27.11.2012 року, договір оренди, зареєстрований в книзі записів договорів оренди 30.03.2005 року за № 464, тому суд вважає, що обставини на які посилається позивач є спростованими дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак вони не є підставою для скасування спірної декларації.

Щодо посилань позивача, як на підставу скасування декларації, щодо недотримання ОСОБА_8, норм ДБН 360-92** а саме таблиці 1 Додатку 3.1 (який є обов'язковий) «Протипожежні вимоги», пункту 25 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», пункту 27 розділу V «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року N 198, суд зазначає, що оцінку даним доводам надано рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/28/16 від 02.03.2016 року.

Згідно вказаного рішення ТОВ "Міронекс" за правилами господарського судочинства не довів порушення будівництвом павільйона належного ОСОБА_8, свого права, а отже не довів обгрунтованості звернення до господарського суду.

Дане рішення набрало законної сили 14.03.2016 року (згідно інформаційних даних Єдиного державного реєстру судових рішень).

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність посилання позивача на вказані обставини, як на підстави для скасування спірної декларації, оскільки дані обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили.

Інспекція державного архбудконтролю у Хмельницькій області при реєстрації спірної декларації діяла на підставі, в межах та в спосіб, визначений законодавством України, а тому законно та обґрунтовано зареєструвала оскаржувану декларацію.

При цьому суд зазначає, що доводи позивача щодо внесення ОСОБА_8, до спірної декларації недостовірних даних не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування декларації Інспекції державного архбудконтролю у Хмельницькій області про готовність об'єкта до експлуатації від 02.01.2013 року №1 необхідно відмовити.

Оскільки судом встановлено, що Інспекція державної архбудконтролю у Хмельницькій області при реєстрації спірної декларації діяла на підставі, в межах та в спосіб, визначений законодавством України, а тому законно та обґрунтовано зареєструвала оскаржувану декларацію, тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5867293 від 13.09.2013 року стаціонарного павільйону (магазину) що належить ОСОБА_8 який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 прийнятого державним реєстратором реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції, - задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем - Державної архітектурно-будівельної інспекції Українидоведена правомірність реєстрації оскаржуваної декларації від 02.01.2013 року №1.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 24.06.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2016 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/В.К. Блонський П.М. Майстер Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський