Справа № 826/6308/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6308/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Межевича М.В.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зупинення видаткових операцій на рахунках,-

У С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з поданням до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", в якому просила суд зупинити видаткові операції на рахунках:

- ПАТ "Укрнафта" (00135390) до дня складення акту опису майна платника податків - Договору 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу у повному обсязі;

- НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) до дня складення акту опису майна платника податків - Договору 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу у повному обсязі;

- Договору 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) до дня складення акту опису майна платника податків - Договору 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (403739509), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору - НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу у повному обсязі.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року у задоволенні подання відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким подання задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.02.1998 року на податковий облік в ДПІ у м. Полтаві в якості окремого платника податку взято договір № 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (9). Відповідальною особою за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання такого Договору про спільну діяльність визначено - Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" Акціонерного товариства "Укрнафта" ().

Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" () за організаційно-правовою формою являється відокремленим підрозділом (філією) без права юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" () та розташоване за адресою: 36000, м. Полтава, Київський район, вул. Монастирська, буд. 12.

26.02.1998 року взято на податковий облік в органах державної податкової служби за № 9, та наразі перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області.

Як вбачається з матеріалів справи, НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" має податковий борг перед бюджетом в сумі 559 416 759,09 грн., який виник за наступних підстав (а.с.44):

- з податку на прибуток в сумі 33 954 158,66 грн. (декларація № 6 від 02.03.2015 року, документ уточнюючої звітності № від 10.04.2015 року, документ уточнюючої звітності № від 09.04.2015 року, податкове повідомлення-рішення № від 18.09.2015 року, податкове повідомлення-рішення № від 29.07.2015 року, податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2015 року, податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2015 року, податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2015 року;

- з податку на додану вартість в сумі 522 656 362 грн. (переплата 36 778 860,00 грн.) за декларацією № від 24.03.2016 року;

- по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природним газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, нарахований до 1 січня 2016 року в сумі 1 822 189,42 грн.;

- по пені в сумі 984 048,74 грн.

Станом на 18.04.2016 року податкові повідомлення-рішення від 16.06.2015 року № та № узгоджені за результатами судового оскарження (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі №826/18233/15).

Податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2015 року узгоджене за результати судового оскарження (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі № 826/18233/15).

Податкові повідомлення - рішення за № від 29.07.2015 року та № від 18.09.2015 pоку узгоджені в судовому порядку (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі № 826/18233/15).

У зв'язку з тим, що товариство не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки податковим органом було прийнято податкова вимога № 1632-25 від 03.04.2015 року, яка була вручена нарочно представнику відповідача 06.04.2015 року, що підтверджується належним чином завіреною копією рекомендованого повідомлення про вручення, яке наявне в матеріалах справи.

На виконання п.89.2 ПК України контролюючим органом складено акти опису активів №9 від 27.05.2015 року, № 36 від 17.08.2015 року, № 4 від 28.01.2016 року, № 11 від 03.02.2016 року.

Оскільки відповідачем податковий борг не сплачено, відповідно до ст. 91 ПК України боржнику призначено податкових керуючих.

У поданні ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області зазначає, що 13.04.16 року на адресу Договору № 999/91 поштою направлене повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 13.04.2016 року № 3222/10/16-01-17-01-26.

Податковим керуючим Білай С.В. 18.04.16 року, з метою проведення перевірки стану збереження заставного майна та опису активів в податкову заставу на збільшену суму податкового боргу, здійснений вихід за податковою адресою Договору № 999/97: м. Полтава, вул. Монастирська, буд. 12.

Проте, платник податків не допустив податкового керуючого для здійснення опису майна та не подав документів, необхідних для такого опису, про що складений акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу від 18.04.2016 року № 2 у присутності понятих.

За таких обставин, контролюючий орган наполягає на тому, що платником податків - Договір № 999/97 не надано документів бухгалтерського та податкового обліку та іншу інформацію для проведення перевірки стану збереження майна, про що 18.04.2016 року у присутності понятих складений акт перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №5.

Таким чином, керуючись п. 20.1.32 п.20.1 ст.20, ст. 89 ПК України, ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області звернулось до суду з даним поданням.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні подання, з огляду на наступне.

Згідно з пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.89.1 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

При цьому, відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Відповідно до п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Орган державної податкової служби звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Відповідно до п. 91.1 статті 91 Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Пунктом 91.3 ст.91 ПК України визначено повноваження податкового керуючого боржника, зокрема, до таких повноважень належить здійснення перевірки стану збереження майна, яке перебуває в податковій заставі.

Згідно з п. 5.6 розділу V Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №578, до основних функцій та повноважень податкового керуючого щодо продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів віднесено, зокрема, вилучення готівкових коштів на підставі рішення суду та забезпечення погашення податкового боргу платника податків за їх рахунок.

Відповідно до п. 91.4 ст. 94 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Правила проведення перевірок стану збереження майна, яке перебуває в податковій заставі, регламентовано в Положенні № 573 від 10.10.2013 року.

Метою проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, є встановлення фактичної (фізичної) наявності в платника податків такого майна та документального підтвердження його руху за даними бухгалтерського та податкового обліку, що ведеться платником податків.

Пунктом 3.1 зазначеного Положення передбачено, що про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, податковий керуючий попередньо повідомляє такого платника податків.

Згідно з пунктом 3.8 даного Положення, у разі недотримання податковим керуючим вимог, передбачених цим Положенням, платник податків може не допустити податкового керуючого до проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, а також повідомити про факт порушення керівника відповідного органу доходів і зборів або оскаржити дії податкового керуючого відповідно до чинного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання п.3.1. Положення, контролюючим органом складено повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 13.04.2016 року № 3222/10/16-01-17-01-26.

Проте, матеріали справи не містять в собі доказів виконання контролюючим органом вимог п.3.1. Положення в частині попереднього повідомлення платника податків про перевірку.

Посилання представника контролюючого органу на фіскальний чек №436, який наявний в матеріалах справи, судом відхиляються, адже даний документ є лише доказом здійснення розрахунково-касової операції, втім не є доказом (в розумінні ч.4 ст.70 КАС України), що підтверджує повідомлення платника податків про проведення перевірки.

Крім того повідомлення було надіслано платнику податків Договіру 999/97, а не НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта".

Під час розгляду справи у суді першої інстанції встановлено, що згідно інформації Інтернет сайту УДППЗ "Укрпошта", станом на 21.04.2016 року відправлення повідомлення 13.04.2016 року про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке знаходиться у податковій заставі за номером 436 надійшло 18.04.2016 року до відділення зв'язку з індексом 36020 та станом на 21.04.2016 року не вручене.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не дотримано вимог п. 3.1 Порядку № 573, а тому у податкового керуючого не виникло права на проведення перевірки.

Також суд правильно звернув увагу, що в матеріалах справи наявний акт відмови платника податків від опису майна в податкову заставу від 26.02.2016 року №1.

Відповідно до п. 89.4 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, на підставі якого контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій.

Правовий аналіз норми п. 89.4 ПК України, дає змогу дійти висновку, що звернення до суду з поданням про зупинення видаткових операцій у випадках, визначених в п. 89.4 ПК України, є обов'язком а не правом контролюючого органу.

Таким чином, як свідчать матеріали справи та встановлено у суді попередньої інстанції, з поданням про зупинення видаткових операцій на підставі акта від 26.02.2016 № 1 контролюючий орган до суду не звертався.

Разом з тим суд врахував, що Податковим кодексом України не передбачено права контролюючого органу складати повторний акт про відмову платника податків від опису майна (як зроблено позивачем в даному випадку) без звернення до суду з подання про зупинення видаткових операцій за попереднім актом відмови платника від опису майна в податкову заставу.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту пункту 32 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України випливає, що стягнення коштів може здійснюватися виключно за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Згідно з абз. 1 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до пп. 87.3.2 п. 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

Зі змісту подання слідує, що вимоги заявлені до:1) ПАТ "Укрнафта", 2) НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта"; 3) Договору 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року.

Разом з тим, відповідачем по справі є ПАТ "Укрнафта", хоча згідно податкової вимоги № 1632-25 від 03.04.2015 року та розрахунку податкового боргу, які позивачем надано до матеріалів справи, податковий борг обліковується за іншою особою, а саме: НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року".

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що Договір 999/97 від 24.12.1997 року, хоч і є об'єктом обліку в податковому органі, проте не є суб'єктом відповідальності за податкові правопорушення, в розумінні ч.4 ст. 50 КАС України, п.15.1 Податкового кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.02.1998 року на податковий облік в ДПІ у м. Полтаві в якості окремого платника податку взято договір № 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 (9). Відповідальною особою за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання такого Договору про спільну діяльність визначено - Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" Акціонерного товариства "Укрнафта" ().

Отже, ПАТ "Укрнафта" не є суб'єктом відповідальності в рамках спірних правовідносин, адже податковий борг обліковується за НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року".

Крім того, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) платнику податків, який самостійно подав податкові декларації, але не погасив суми податкових зобов»язань, і податковою вимогою фіксується факт виникнення грошового зобов»язання та право податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов»язок погасити податковий борг та можливі наслідки його не погашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави(п.59.3 ст.59 ПК).

Отже, вихід податкового керуючого за місцем знаходження платника податків для опису майна в податкову заставу або з метою перевірки стану збереження майна не допускається раніше направлення податкової вимоги.

Також колегія суддів зазначає, що будь-яких рішень податковим органом про нарахування пені позивачу не вручав, як не вручав ППР про донарахування грошового зобов»язання, за просточку сплати якого могла бути нарахована пеня у розмірі 984 048,74 грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зупинення видаткових операцій на рахунках ПАТ "Укрнафта" у банках та зобов'язання виконати законні вимоги податкового керуючого.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Межевич М.В.

Повний текст виготовлено: 22 червня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Межевич М.В.

Костюк Л.О.