Справа № 310/2332/16-а (2-а/310/560/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 рокусправа № 310/2332/16-а (2-а/310/560/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 травня 2016 року у справі № 310/2332/16-а (2-а/310/560/16) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного держінспектора відділу охорони водних біоресурсів Азоврибохорони Шаповалова Г.В. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом до головного держінспектора відділу охорони водних біоресурсів Азоврибохорони Шаповалова Г.В. в якому, просив:

- поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом;

- витребувати у відповідача адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 06.02.2016 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 06.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, складену відповідачем;

- закрити провадження у справі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 травня 2016 адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено десятиденний строк встановлений статтею 289 КУпАП на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 06 лютого 2016 року, про що свідчать наявність його підпису у ній, однак з позовом до суду звернувся 04 квітня 2016 року.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не підписував оскаржувану постанову, не отримував її в ніякий спосіб як того вимагає пункт 3 статті 285 КУпАП, пояснення до протоколу не писав, пояснення додане до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2016 року написані не почерком ОСОБА_1 Вказує на те, що про існування постанови від 06.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення позивач дізнався 25.03.2016 року з листа Азоврибохорони №305/04 від 22.03.2016 року та у встановлений строк звернувся до суду з позовом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 3 статті 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно із статтею 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, копію протоколу №00188/00187 від 06 лютого 2016 року, згідно з яким позивачу було роз'яснено його права та обов'язки та повідомлено про розгляд справи на місці складання протоколу позивач отримав 06 лютого 2016 року, що підтверджується його підписами в протоколі (а.с. 25). Копію постанови №00188/00187 від 06 лютого 2016 року ОСОБА_1 також отримав 06 лютого 2016 року, про що свідчать наявність підпису позивача у графі про отримання ним копії постанови по справі адміністративне правопорушення (а.с.24).

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача викладені в апеляційній скарзі про те, що він не підписував оскаржувану постанову, не отримував її в ніякий спосіб як того вимагає пункт 3 статті 285 КУпАП, пояснення до протоколу не писав, пояснення додане до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2016 року написані не почерком ОСОБА_1 оскільки, ОСОБА_1 не надано суду доказів в підтвердження наявності таких обставин.

Враховуючи те, що з позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 04 квітня 2016 року, а також те, що матеріали справи свідчать данні про отримання ним копії оскаржуваної постанови 06 лютого 2016 року та позивачем не надано суду доказів в підтвердження наявності обставин на які він посилається, а саме факту підроблення підпису позивача про отримання ним копії постанови, суд апеляційної інстанції зробив висновок про пропуск позивачем десятиденного строку встановленого законом на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 199, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 травня 2016 року у справі № 310/2332/16-а (2-а/310/560/16) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 17 червня 2016 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко