Справа № 804/15709/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_4,
представника позивача ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз Свіс Гмбх» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення рішення від 09.11.2015 № НОМЕР_1,-
16 листопада 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз Свіс Гмбх» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення рішення від 09.11.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»).
Дії контролюючого органу позивач вважає необґрунтованими, а висновки акта безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам, з огляду на те, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентами у вказаних періодах є реальними, підтверджуються первинними документами, а на момент правовідносин всі контрагенти мали необхідних обсяг правосубєктності і були зареєстровані як платники податку на додану вартість. За таких обставин, позивач просить суд скасувати оскаржене податкове повідомлення рішення від 09.11.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»).
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову. Відповідач зазначив, що в ході перевірки встановлено нереальність господарських операцій ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» із ТОВ «Трейдіндастріс - 2015», ТОВ «Украгроторг - 2015». Такі висновки контролюючого органу обумовлені тим, що згідно Єдиного реєстру податкових накладних контрагенти позивача, а саме: ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» та ТОВ «Украгроторг - 2015» не купували товари (термометри), які в подальшому реалізували позивачу, оскільки в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутні будь - які зареєстровані податкові накладні з такою номенклатурою товару, що підтверджується відомостями внутрішніх баз контролюючого органу. Також, відповідачем зазначено, що позивач як під час перевірки, так і до суду не надав сертифікатів якості/відповідності на товар.
Окрім того, в акті перевірки встановлено, що позивач не розрахувався в повній мірі з ТОВ «Украгроторг - 2015» за отриманий товар. Надані позивачем під час перевірки товарно - транспортні накладні, складені на підтвердження транспортування товару від ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» і ТОВ «Украгроторг - 2015», оформлені з порушеннями, у звязку із чим неможливо підтвердити фактичний рух товару. Зазначені у сукупності обставини вказують на неможливість перелічених підприємств фактично здійснити постачання товарів на замовлення позивача, відтак обєкти оподаткування у вказаних взаємовідносинах відсутні, чим і обумовлено винесення відповідачем податкового повідомлення рішення від 09.11.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»), яке є правомірним, обґрунтованим, а тому у суду відсутні підстави для його скасування.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив суд відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно відомостей, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами (основний); Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Судом встановлено, що в період з 08 жовтня 2015 року по 22 жовтня 2015 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу № 1069 від 07.10.2015 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» (код 35341093) з питань дотримання податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин з придбання товарів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдіндастріс - 2015» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроторг - 2015» у червні 2015 року та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення в обліку, результати якої оформлені актом від 23 жовтня 2015 року № 3472/04-63-22-04/35341093.
Згідно з висновками оскарженого акта, перевіркою встановлено порушення: 1) документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання: контрагенти постачальники: ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» і ТОВ «Украгроторг - 2015» - ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх». Встановлена відсутність обєктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення ст. ст. 22, 185, 187, 198 Податкового кодексу України ( далі ПК України); 2) в порушення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» сформував податковий кредит звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавством України порядку та формою і не підтверджені первинними документами (накладними, актами, довідками, товарно - транспортними документами), в результаті чого за червень 2015 року завищено суму податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ на загальну суму 112759,79 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту та суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 112760,00 грн.
До таких висновків контролюючий органу дійшов у звязку з тим, що під час перевірки за аналізом господарських операцій ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» із ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» та ТОВ «Украгроторг - 2015» перевіряючими контролюючого органу не виявлено підтвердження того, що вказані контрагенти - постачальники мали господарські відносини із ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх», не встановлено фактичного (реального) надання робіт (послуг), у звязку з невідповідністю товарно - транспортних накладних затвердженій формі № 1 ТН, які надані на підтвердження транспортування товару від ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» і ТОВ «Украгроторг - 2015» до позивача. У контролюючого органу наявні інформація про відсутність контрагентів постачальників: ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» і ТОВ «Украгроторг - 2015» за місцем реєстрації. На стор. 20 акта перевірки вказано про не підтвердження руху товару та зберігання, відсутність сертифікатів походження та якості товару, відсутність первинних розрахункових документів, що підтверджує про відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридичну дефектність відповідних первинних документів.
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 23 жовтня 2015 року № 3472/04-63-22-04/35341093 щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» і ТОВ «Украгроторг - 2015», у зв'язку з таким.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, у якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем з ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» і ТОВ «Украгроторг - 2015» і реальність зміни майнового стану першого.
Судом встановлено, що між ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» та ТОВ «Трейдіндастріс -2015» укладений договір поставки від 25.03.2015 № 4, на підставі якого ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» зобовязався поставити непродовольчі товари, а ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» зобовязався прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість.
Розрахунки між субєктами господарювання за відвантажений товар проводилися у безготівковій формі.
Згідно наданої позивачем довідки взаєморозрахунків ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» з контрагентами постачальниками: ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» та ТОВ «Украгроторг -2015», за поставлений товар сплачено в повному обсязі на підставі платіжних доручень: № 3198 від 15.06.2015 на суму 17 465,66 грн., № 3420 від 23.06.2015 на суму 89 995,31 грн., № 3452 від 24.06.2015 на суму 103 626,94 грн.; № 3787 від 13.07.2015 на суму 7 232,89 грн., що підтверджується банківськими виписками, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 72 78, т.1). Заборгованість позивача перед ТОВ «Трейдіндастріс -2015» станом на 14.07.2015 відсутня.
Відпуск товару покупцю здійснений на підставі видаткової накладної № 34 від 02.06.2015, належним чином засвідчена копія якої містяться в матеріалах справи (а.с. 63 т.1).
ТОВ «Трейдіндастріс-2015» по вказаній операції складена податкова накладна № 34 від 02.06.2015 на суму 218320,80грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.06.2015, сума по якій позивачем віднесена до складу податкового кредиту у червні 2015 року.
Транспортування товару здійснене ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» самостійно, автомобілем Фольксваген LT35 АЕ2618АО, який перебуває у користуванні позивача, транспортування оформлене товарно транспортною накладною від 02.06.2015 № 02/06/15, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.66, т. 1).
20.03.2015 між ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» та ТОВ «Украгроторг - 2015» укладений договір поставки № 3, на підставі якого ТОВ «Украгроторг - 2015» зобовязався поставити непродовольчі товари, а ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» зобовязався прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.
Розрахунки між субєктами господарювання за відвантажений товар проводилися у безготівковій формі.
Згідно наданої позивачем довідки взаєморозрахунків ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» з контрагентами - постачальниками ТОВ «Трейдіндастріс-2015» і ТОВ «Украгроторг-2015», за поставлений товар кошти сплачені в повному обсязі згідно платіжних доручень: № 3197 від 15.06.2015 на суму 18 976,32 грн.; № 3415 від 22.06.2015 на суму 17 682,72 грн.; № 3788 від 13.07.2015 на суму 96 394,05 грн.; № 3893 від 16.07.2015 на суму 103 626,94 грн.; № 3951 від 17.07.2015 на суму 221 557,91 грн., що підтверджується банківськими виписками, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. (а. с. 72 -78, т.1). Заборгованість ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» перед ТОВ «Украгроторг - 2015» станом на 18.07.2015 відсутня.
Передача товару проведена на підставі видаткової накладної № 10 від 02.06.2015 та видаткової накладної № 29 від 16.06.2015, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 33 89, т.3).
З матеріалів справи встановлено, що постачальником ТОВ «Украгроторг - 2015», видана позивачеві податкова накладна від 02.06.2015 № 10 та податкова накладна № 29 від 16.06.2015, суми по яким позивачем віднесені до складу податкового кредиту у червні 2015 року.
Транспортування товару здійснено за товарно транспортними накладними від 02.06.2015 № 02/06/15 та від 16.06.2015 № 16/06/15, копії яких міститься в матеріалах справи (а.с. 66 77, т. 1).
До матеріалів справи додані докази (видаткові накладні, товарно - транспортні накладні), на підтвердження подальшої реалізації позивачем придбаних у ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» і ТОВ «Украгроторг - 2015» товарів.
Що стосується доводів відповідача про неналежне оформлення товарно -транспортних накладних суд зазначає, що у відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
З огляду на викладене, суд зазначає, що не зазначення всіх реквізитів у товарно -транспортній накладній не може вказувати на відсутність руху товарів в процесі господарської взаємодії, оскільки деякі дефекти в оформленні документів (зокрема відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні), за наявності інших первинних документів, якими підтверджується факт реального придбання платником податку (покупцем) товару, не можуть розглядатися як самостійні підстави для висновку про відсутність реального здійснення господарських операцій та позбавлення платника права на податковий кредит.
У судове засідання 11.12.2015 викликаний у якості свідка водій ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» ОСОБА_7, 23.08, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зазначений у графі «водій» у товарно - транспортних накладних, якими оформлене транспортування товару від ТОВ «Трейдіндастріс - 2015», ТОВ «Украгроторг - 2015». Свідок ОСОБА_7 пояснив, що дійсно у червні 2015 року у нього було два відрядження у Київську область, де ним отримувався товар та такий товар в подальшому приймався комірником ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх», який ставив свій підпис на товарно - транспортних накладних.
На підтвердження відрядження ОСОБА_7 02.06.2015 та 16.06.2015 на автомобілі Фольксваген LT35 АЕ2618АО позивачем надані подорожні листи від 02.06.2015 № 0774 серії МХЦО та від 16.06.2015 № 0788 МХЦО, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 207 -208, т. 10).
Суд відзначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при веденні підприємствами-постачальниками товарів (послуг) фінансово-господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки.
Стан виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, зокрема відомостей щодо реєстрації якого як юридичної особи, які містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені порушення продавцем.
Допущені продавцем певні порушення законодавства тягнуть негативні наслідки для цього продавця та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість, адже законами іншого не передбачено.
Аналізуючи вищенаведене суд зазначає, що норми чинного податкового законодавства на ставлять право позивача на формування витрат та податкового кредиту в залежність від декларування постачальниками, у томі числі і по ланцюгу постачання, своїх податкових зобовязань та/або від сплати ними сум податку до бюджету, а також від перебування (не знаходження) постачальників за юридичною адресою.
Зазначеним спростовуються доводи податкового органу щодо наявної інформації про відсутність контрагентів постачальників: ТОВ «Трейдіндастріс - 2015», ТОВ «Украгроторг - 2015» за місцем реєстрації, а також не подання останніми податкової звітності з податку на прибуток.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Таким чином, факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Трейдіндастріс - 2015», ТОВ «Украгроторг - 2015» підтверджується первинними документами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підставі викладеного вище та з урахуванням досліджених під час розгляду справи первинних документів, судом встановлений рух активів від ТОВ «Трейдіндастріс - 2015», ТОВ «Украгроторг - 2015» до позивача.
Що стосується спеціальної правосубєктності ТОВ «Трейдіндастріс-2015», ТОВ «Украгроторг - 2015», суд зазначає, що згідно з відомостями, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua), на момент господарських взаємовідносин зазначені підприємства були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин із ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» були зареєстровані як платники ПДВ. Таким чином, ТОВ «Трейдіндастріс - 2015» та ТОВ «Украгроторг - 2015» на момент укладання правочинів із ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» мало необхідний обсяг спеціальної правосубєктності.
В процесі розгляду справи судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2014 № 1112/11/13-10 встановлено: факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Трейдіндастріс - 2015», ТОВ «Украгроторг - 2015»; наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції;зв'язок між фактом придбання товарів ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» у ТОВ «Трейдіндастріс - 2015», ТОВ «Украгроторг - 2015»і господарською діяльністю першого; дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
З урахуванням вищезазначеного та беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і доведеність позивачем невідповідності винесеного Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області оскарженого податкового повідомлення - рішення від 09.11.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р») вимогам чинного законодавства.
За таких обставин, адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 163, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз Свіс Гмбх» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення рішення від 09.11.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р») задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 09.11.2015 № НОМЕР_1 ( форми «Р»).
Присудити з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Медхауз Свіс Гмбх» (код 35341093) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2537 (дві тисячі пятсот тридцять сім) грн. 10 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 02 березня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1