Справа № 820/2849/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 червня 2016 р. №820/2849/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК", Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ІМЄКС" про надання дозволу на проведення позапланової перевірки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК", Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ІМЄКС", в якому просить суд:

- надати дозвіл Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК" () та Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ІМЄКС" () за 2015 рік.

В обґрунтування позову зазначив, що на ТОВ "АСС-ГОФРОПАК" (код 35070443) складено узагальнену податкову інформацію від 25.02.2015 року №544/20-33-22-03 та направлено запити від 29.03.2016 року №3746/10/20-33-22-01-08 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та покупцями за 2015 рік. Платником надано відповідь з відмовою у наданні документів. На ТОВ "АСС-ІМЄКС" (код 37191671) також було складено узагальнену податкову інформацію від 25.02.2015 року №545/20-33-22-03 та направлено запити від 29.03.2016 року №3751/10-20-33-22-01-08 щодо надання пояснень та документального підтвердження по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та покупцями за 2015 рік. Платником надано відповідь з відмовою у наданні документів. Позивач зазначає, що враховуючи вищенаведене здійснити документальну позапланову перевірку позивач не може, оскільки зазначені підприємства мають обсяг доходу за 2015 рік менше 20 мільйонів грн. На підставі п. 78.1.4 ст. 78 ПК України просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомляли.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що контролюючим органом на адресу підприємств були надіслані запити про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №3746/10/20-33-22-01-08 від 29.03.2016 року та 3751/10/20-33-01-08 від 29.03.2016 року (а.с.13-18).

Підставою надіслання запитів стали результати опрацювання зібраної податкової інформації (а.с.19-66).

Головою комісії з реорганізації Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було отримано вмотивовані відповіді на запити від ТОВ "АСС-ГОФРОПАК", ТОВ "АСС-ІМЄКС". У вказаних відповідях зазначено, що у зв'язку із неналежним оформленням запитів, на жаль, у підприємств відсутня можливість щодо їх задоволення. Після усунення зазначених недоліків негативні відповіді на запити контролюючого органу буде надана (а.с.6-12).

Вважаючи невиконання відповідачами свого податкового зобов'язання, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне .

Відповідно до п. 78.1.4. ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, коли контролюючим органом виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З аналізу даної норми законодавства слідує, що підставою для проведення позапланової перевірки є встановлення контролюючим органом в діяльності платника податків недостовірних даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, за умови якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Так, судом встановлено, що на адреси відповідачів були надіслані листи-запити про надання інформації відповідачами. Зазначене вбачається листів-відповідей на запити позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не були надані зазначені листи-запити до суду, а також докази їх надіслання (опис вкладення чи інші підтверджуючі документи зі змісту яких можливо встановити факт надіслання).

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних доказів надіслання запитів на адреси відповідачів та вручення, у зв'язку з чим у контролюючого органу не виникло право на проведення документальної позапланової перевірки відповідно до п. 78.1.4 ст. 78 ПК України.

Крім того, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що дозвіл на перевірку контролюючими органами підприємств надається, зокрема, згідно з рішенням суду.

Однак, суд зазначає, що відповідно до п.п. 20.1.30 - 20.1.40-1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право:

- звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами;

- звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень;

- звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом;

- звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу;

- звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини;

- звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків;

- звертатися до суду щодо нарахування та сплати податкових зобовязань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності у результаті застосування звичайних цін;

- звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання;

- звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Кодексом;

- звертатися до суду із заявами щодо порушення справ про банкрутство;

- звертатися до суду щодо застосування санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України;

- звертатися до суду щодо визнання осіб пов'язаними на основі фактів і обставин, що одна особа здійснювала практичний контроль за бізнес-рішеннями іншої юридичної особи та/або що та сама фізична або юридична особа здійснювала практичний контроль за бізнес-рішеннями кожної юридичної особи.

Виходячи із вище наведеного, суд зазначає, що перелік підстав звернення контролюючого органу до суду є вичерпним, у зв'язку із чим, контролюючий орган не наділений правом звертатися до суду з позовними вимогами про надання дозволу на проведення перевірки суб'єкта господарювання.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні адміністративного позову Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК", Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ІМЄКС" про надання дозволу на проведення позапланової перевірки.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК", Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ІМЄКС" про надання дозволу на проведення позапланової перевірки відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21.06.2016 року.

Суддя Полях Н.А.