Справа № 759/3941/16-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/3941/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Заєць Т.О.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва про зобов'язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва про визнання незаконними дії відповідача при перерахуванні державної пенсії з 01.07.2013 року, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік у сумі 1197,91 грн., зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з 01.07.2013 року по теперішній час, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік у сумі 1650,43 грн., тобто рік, що передує року звернення в 2010 році за перерахунком пенсії, встановити і виплачувати в подальшому пенсію у відповідному розмірі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року позовні вимоги в частині визнання незаконними дії та зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 01.07.2013 року по 14.09.2015 року залишено без розгляду .

Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 з 04.10.2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року у справі № 2а-2072/11 відповідача зобов'язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з 01.11.2010 року згідно ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з використанням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік у сумі 1650,43 грн.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2011 року у справі № 2а-2072/11 зазначену постанову Святошинського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року у даній справі було скасовано.

Таким чином, відповідно до вищевказаної постанови суду апеляційної інстанції пенсійним органом позивачці проведено перерахунок пенсії з 01.07.2013 року із застосуванням при розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

04.01.2016 року позивачка звернулась із заявою-клопотанням до УПФУ у Святошинському районі м. Києва, в якій просила поновити виплату пенсії відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року у справі № 2а-2072/11, із застосуванням при розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2009 рік.

Листом № 49/08/Л-7 від 19.01.2016 року пенсійним органом ОСОБА_2 було відмовлено у перерахунку пенсії із застосуванням при розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2009 рік - 1650,43 грн., оскільки відповідач виконує постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2011 року у справі №2-а-2072/11, якою скасовано постанову Святошинського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року та призначено пенсію позивачці з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік -1 197,91 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Перерахунок пенсій працюючим пенсіонерам, у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями). Вказана норма закону передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Наведена редакція існує після визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-6.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналізуючи відновлену (діючу) норму абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058 одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому колегія суддів зазначає, що термін «обчислення пенсії» у правовому розумінні тотожний терміну «призначення пенсії», а не перерахунку.

Виходячи з наведенного, при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене.

Правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії» є різними правовими категоріями.

Згідно змісту вищенаведених норм правила частини першої статті 40 Закону №1058 при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з наведеного, середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Тобто, під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходи) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Враховуючи наведене, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, відсутні, оскільки вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії і застосування його для перерахунку є безпідставним.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція узгоджується з позицією ВАСУ у спірних правовідносинах, яка викладена у постановах від 26.02.15 року у справі №К/800/65947/14 та від 30.09.15 року у справі №К/9991/78100/11.

З матеріалів справи слідує, що Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва призначає державну пенсію ОСОБА_2 з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік в розмірі 1 197,91 грн. відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2011 року у справі №2-а-2072/11, яка набрала законної сили.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року у справі №2-а-2072/11.

Проте, вказане рішення скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2011 року. Виплата державної пенсії позивачці здійснюється відповідно до постанови апеляційного суду від 09.12.2011 року, так як вказане рішення скасовоно.

Таким чином, відмова УПФ України у Святошинському районі в м. Києві в проведенні перерахунку пенсії згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року у справі №2-а-2072/11 є законною.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що пенсійний орган діяв відповідно норм чинного законодавства та в межах своїх повноважень, оскільки Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва виконує судове рішення, що набрало законної сили, а позивачка просила відновити виплату пенсії на підставі скасованого рішення суду, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягаює залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160,183-2,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Межевич М.В.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Межевич М.В.

Костюк Л.О.