Справа № 753/9711/16-а
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9711/16-а
провадження № 2-а/753/499/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2016 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши в скороченому провадженні у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, з 01.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 20 травня 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, з 01.12.2015 року.

Свої вимоги мотивував тим, що з 22 жовтня 2002 року перебував на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва (Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві) як отримувач пенсії за вислугою років згідно із ст. 50-1 Закону України №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року «Про прокуратуру» у редакції Закону України №2663-ІІІ від 12 липня 2001 «Про прокуратуру» у редакції Закону України №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку з посади заступника начальника відділу прокуратури м. Києва.

Згідно з вимогами ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50-1 «Про прокуратуру» у редакції від 12 липня 2001 року та на підставі відповідних постанов КМУ, раніше при підвищенні заробітної плати неодноразово проводився перерахунок призначеної пенсії.

19 березня 2015 року позивач був звільнений з роботи в органах прокуратури України з посади старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України згідно наказу виконувача обов'язків Генерального прокурора України №426д від 18 березня 2015 року за власним бажанням.

У зв'язку з черговим підвищенням заробітної плати на підставі постанови КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати. Особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» 15 квітня 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до начальника Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві з проханням провести перерахунок раніше призначеної пенсії і встановити новий розмір пенсії з 01 грудня 2015 року, виходячи з більш високого заробітку 22 708 гривень 02 копійки, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України від 24 лютого 2016 року №18-221зп та виплату різницю у розмірі пенсії за попередні місяці.

Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 28 квітня 2016 року відмовило позивачу у перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до вищезазначеного нормативного акту з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає, що відмова Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його права на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Просить ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12 липня 2001 року;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва провести позивачу перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року раніше призначеної пенсії за вислугою років відповідно до ч. 12 та 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12 липня 2001 року, яка діяла на момент призначення пенсії у жовтні 2002 року, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 24 лютого 2016 року №18-221зп і встановити новий розмір пенсії з більш високого заробітку із розрахунку 90% від середньомісячного заробітку у розмірі 22 708 гривень 02 копійки без обмеження максимального (граничного) розміру та виплати різницю у розмірі пенсії за минулий час.

З письмових заперечень представника Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва вбачається, що проти задоволення позову він заперечує. Зазначено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90% середнього заробітку відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно роз'яснень інформаційно-обчислювального центру Міністерства соціальної політики України щодо Закону України «Про внесення змін та визнання таким, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (Закон № 76 від 28 грудня 2014 року), зазначено, що пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) відповідно до законів України «Про державну службу» (стаття 37), «Про Прокуратуру» (статна 501), «Про статус народного депутата України» (статна 20), «Про судоустрій та статус суддів» (стаття 138) за заявами про їх призначення або перерахунку, що надійшли починаючи з 01 січня 2015 року, обчислюється у розмірі 60 % заробітної плати (грошового утримання).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року передбачено що у разі не прийняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовується норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання що призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У п. 5 Прикінцевих положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року зазначено, що 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з вищенаведеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах вищезазначеного Закону, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, звернувся з письмовою заявою до начальника Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві з проханням провести перерахунок раніше призначеної пенсії і встановити новий розмір пенсії з 01 грудня 2015 року, виходячи з більш високого заробітку 22 708 гривень 02 копійки, зазначеного ту довідці Генеральної прокуратури України від 24 лютого 2016 року №18-221зп та виплату різницю у розмірі пенсії за попередні місяці.

Листом від 28 квітня 2016 року Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», від 02.03.2015 №213-VІІІ.

Під час перерахунку пенсії позивачу Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва були застосовані положення ч. 2 ст. 50-1 Закону «Про прокуратуру» в редакції від 28 грудня 2014 року, згідно з якими пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, а також положення ч. 18 ст. 501 Закону, якими встановлений максимальний розмір пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права та наведено перелік періодів та років вислуги, необхідних отримання пенсії.

Зазначено, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Вбачається, що з 01 жовтня 2011 року положення частини першої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи».

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулювались частинами 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» не змінились (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 вказаного Закону України «Про прокуратуру, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зазначалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. За таких обставин, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу та визначенню розміру пенсії підлягає застосуванню норма Закону, чинна на день призначення пенсії. У такому випадку зміни, внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам та слідчим, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Порядок призначення та перерахунку пенсії є різними за своїм змістом і механізмом їх проведення. Нормами, що визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» не змінювались.

Крім того, суд враховує, що ст. 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційним Судом України неодноразово розглядались питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист громадян України та визначав, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99,рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення.

За таких обставин, зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, постанові від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13.

За таких обставин, відмова Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва в перерахунку пенсії позивачу є протиправною.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України відповідач має відшкодувати державі понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Керуючись статтями 19, 22 Конституції України, ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, з 01.12.2015 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12 липня 2001 року;

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва провести ОСОБА_2, з 01 грудня 2015 року, перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років, відповідно до ч. 12 та 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12 липня 2001 року, яка діяла на момент призначення пенсії у жовтні 2002 року, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 24 лютого 2016 року №18-221зп і встановити новий розмір пенсії з більш високого заробітку із розрахунку 90% від середньомісячного заробітку у розмірі 22 708 гривень 02 копійки без обмеження максимального (граничного) розміру та виплати різницю у розмірі пенсії за минулий час.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Cуддя Л.В. Комаревцева