Справа № 810/5308/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2016 р. м. Київ К/800/11450/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Моторного О.А.

Сіроша М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015

у справі № 810/5308/14

за позовом ОСОБА_2

до Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 26.08.2014 № та № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 рішення суду першої інстанції скасовано; прийнято нову постанову, якою позов задоволено, скасовано спірні податкові повідомлення-рішення, з підстав обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В касаційній скарзі також заявлено клопотання про реорганізацію відповідача з Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на правонаступника - Миронівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення.

Позивач в запереченнях на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 30.04.2012, складено акт № 530/17-0/НОМЕР_3 від 13.08.2014, в якому зафіксовані порушення вимог пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 174.6 ст. 174 та п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України та порушення вимог п. 176.1 «в» ст. 176, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України

На підставі результатів проведеної перевірки, 26.08.2014 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 56 071,25 грн., в т.ч.: 44 857 грн. основного платежу та 11 214,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Як зазначено в акті перевірки, на підставі наявної інформації (копії звернення гр. ОСОБА_3 від 26.11.2013, зареєстрованого в ГУ Міндоходів в Київській області 28.11.2013 за № 2885/Р), копії фінансових документів про фінансові операції між гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2, інформації наданої ПАТ КБ «Приватбанк» від 03.06.2014 № 30.1.0.0/2-20140521/2185 встановлено, що протягом 2010-2012 років позивачем на розрахункові рахунки, відкриті в установі банку, отримано в дарунок кошти від громадянина ОСОБА_3 в загальній сумі - 897 140 грн., у тому числі у 2010 році - 72 000 грн., у 2011 році - 643 140 грн., у 2012 році - 182 000 грн., проте позивачем податкових декларацій про майновий стан та доходи за зазначений період до контролюючого органу не подано. Крім того, встановлено, що позивачем не перераховано до бюджету 44 857 грн. суми податку з доходів фізичних осіб (з сум доходу, отриманих нею як дарунок).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до інформації про наявні рахунки ОСОБА_2, наданої ПАТ КБ «Приватбанк» від 03.06.2014 № 30.1.0.0/2-20140521/2185 встановлено, що в період 2010-2012 років ОСОБА_2 на розрахункові рахунки, відкриті в установі банку, отимано в дарунок кошти від громадянина ОСОБА_3 в загальній сумі - 897 140 грн. в т.ч.: 2010 рік - 72 000 грн.; 2011 рік - 643 140 грн.; 2012 рік - 182 000 грн.

Податкові декларації про майновий стан та доходи до податкового органу за 2010 рік, 2011 рік та 2012 рік ОСОБА_2 не подавала.

Позивач пояснила, що вона отримувала кошти в сумі 879 140 грн. від громадянина ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу по договору позики на суму 114 000 доларів США.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримала потягом 2010-2012 років доходи у вигляді дарунку на загальну суму 897 140 грн., однак вказаний дохід не був ним задекларований у встановленому порядку та до бюджету не перераховано суми податку з такого доходу; доказів отримання коштів як погашення боргу по договору позики позивач до суду не надала, так як і доказів, що свідчать про джерела її доходів на спірну суму.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний адміністративний суд мотивував своє рішення тим, що надані відповідачем докази не є належними та допустимими доказами отримання позивачем доходу.

Проте, суд касаційної інстанції з таким висновком апеляційного адміністративного суду погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

На виконання вимог п. 176.1 «в» ст. 176 зазначеного Кодексу платники податку зобов'язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Згідно з пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Згідно положень п. 174.6 ст. 174 Податкового кодексу України кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Відповідно до положень пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 ПК України об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу до вартості будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Згідно з п. 167.2 ст. 167 ПК України ставка податку становить 5 % бази оподаткування щодо доходу, нарахованого як, зокрема, доходи в інших випадках, прямо визначених відповідними нормами цього розділу.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету з інших доходів відповідно до п. 171.2 «б» є - платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях (п. 54.3 ст. 54 ПК України).

Пунктом 120.1 ст. 120 ПК України передбачено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи встановлені обставини та наявність порушень з боку позивача вимог податкового законодавства в сфері оподаткування податком з доходів фізичних осіб, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області підлягає задоволенню, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 - скасуванню, а постанова Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 - залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі відповідача - Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області її правонаступником - Миронівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області.

Касаційну скаргу Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 скасувати та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді О.А. Моторний
М.В. Сірош