Справа № 826/2169/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2016 року № 826/2169/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиГолосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві ОСОБА_2 Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації
про зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 та Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві скасувати реєстрацію ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_1 в м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, які є онуками позивача, фактично в будинку АДРЕСА_1 в м. Києві не проживають, а проживають разом з батьком - ОСОБА_6 - за іншою адресою, відтак, останні підлягають зняттю з реєстрації за даною адресою, оскільки продовження такої реєстрації, за твердженням позивача, порушує права та охоронювані інтереси позивача як власника вказаного будинку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.

Третя особа - ОСОБА_2 - проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши про те, що законодавчо обґрунтовані підстави для зняття ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстрації місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.

Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації також заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказавши про законність реєстрації вказаних осіб в будинку АДРЕСА_1 в м. Києві та, як наслідок, відсутність підстав для зняття їх з реєстрації за даною адресою.

З огляду на неявку у судове засідання відповідача та третіх осіб, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки Комунального підприємства «ЖЕО-103» від 24.12.2014 №3845.

З метою зняття вказаних осіб з реєстрації за даною адресою позивач звернувся до Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві з відповідною заявою від 24.12.2015.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем листом від 23.01.2016 за №2/197 повідомлено ОСОБА_1 про те, що для зняття з реєстрації місця проживання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 - за адресою АДРЕСА_3, здійснюється за заявою батька - ОСОБА_2. Крім того, у даному листі роз'яснено, що за заявою батька зняття з реєстрації місця проживання дітей може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання, зокрема, за адресою батька.

Вважаючи наявність у відповідача законодавчо мотивованого обов'язку зі зняття вказаних осіб з реєстрації місця проживання за даною адресою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Нормативно-правовим актом, що регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №1382).

У свою чергу, саме Державна міграційна служба України, відповідно до пп. 20 п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затверджене Указом Президента України від 06.04.2011 року №405/2011 (надалі - Указ), здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, веде відповідні реєстраційні обліки, та здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (п. 7 Указу).

Відповідно до ст. 2 Закону №1382, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Приписами ст. 7 Закону №1382 визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Разом з тим, на виконання положень Закону №1382 Міністерством внутрішніх справ України наказом від 22.11.2012 року №1077 затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок №1077).

Так, розділом ІІІ Порядку №1077 врегульовано питання зняття з реєстрації місця проживання особи, яким, зокрема, встановлено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про зняття з реєстрації місця проживання особисто. За заявою особи зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання (п. 3.2. Порядку №1077). У разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання (п. 3.3. Порядку №1077).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що для зняття з реєстрації місця проживання особи, яка не досягла 14-річного віку, таку заяву подає її законний представник.

Так, станом на момент звернення позивача із заявою про зняття з місця реєстрації проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_1 в м. Києві (24.12.2015) останні були віком до 14 років, відтак, таку заяву мав подати їхній законний представник, яким, як вбачається з матеріалів справи, є батько останніх - ОСОБА_2.

Відтак, позивач, як бабуся ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, за відсутності доказів того, що остання діяла як їхній законний представник, не мала законодавчо обумовленого права на звернення до відповідача із заявою про зняття останніх з місця реєстрації.

При цьому, інших підстав для зняття ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, які передбачені положеннями ст. 7 Закону №1382, позивачем не зазначено, а з матеріалів справи не вбачається.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення останніх.

Водночас, суд звертає увагу, що у разі незгоди з фактом реєстрації вказаних осіб за адресою: АДРЕСА_2, позивач не позбавлений права на звернення до суду цивільної юрисдикції з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням та/або про виселення останніх.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур