Справа № 2-а-260/11
Суддя: Литвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№2-а-260/11
Провадження№б/н
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2011 року

6Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Литвинюк І.М.

при секретарі - Константинник М.Д.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

та представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу Держкомзему в Кіцманському районі, Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_5 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та рішення органу місцевого самоврядування про передачу безоплатно у власність земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на імя ОСОБА_5, та скасування рішень Дубівецької сільської ради №№ 113/13 та 114/13 від 20 липня 2007 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вищевказаними рішеннями Дубівецької сільської ради ОСОБА_5 передано безоплатно у власність земельні ділянки орієнтовною загальною площею 0,50 га. Підставою набуття права приватної власності ОСОБА_5 на земельні ділянки було те, що на той момент вона володіла на праві приватної власності будинком та прибудинковими будівлями на підставі договору дарування від 16 червня 2007 року. Відповідно до рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 грудня 2009 року даний договір дарування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 43, що знаходиться в с. Дубівці по вул. Б.Хмельницького Кіцманського району, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визнаний недійсним.

Вказує на те, що оскаржуваним рішенням Дубівецької сільської ради № 113/13 від 20 липня 2007 року було припинено її право на земельні ділянки загальною площею 0,50 га. Дане рішення мотивоване ніби її заявою про припинення права користування земельною ділянкою, яку вона не писала і не підписувала, а тому просить скасувати рішення Дубівецької сільської ради № 113/13 та 114/13 від 20 липня 2007 року та Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 358573 та ЯЕ № 358572, видані на імя ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги і просить скасувати рішення Дубівецької сільської ради №№ 113/13 та 114/13 від 20 липня 2007 року та визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки Серії ЯД № 105880, Серії ЯД № 105881, Серії ЯД № 105882, Серії ЯД № 105883 від 06 жовтня 2009 року.

Представник Дубівецької сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що оскаржувані рішення Дубівецької сільської ради були прийняті на підставі діючого земельного законодавства, Закону України „Про місцеве самоврядування та Закону України „Про звернення громадян. Позивачка ОСОБА_4 звернулася із заявою до сільської ради про припинення права користування земельними ділянками, її заява була розглянута і прийнято відповідне рішення.

Представник залученої до участі у справі в якості відповідачки ОСОБА_5 позов не визнав і пояснив, що позивачкою після оформлення договору дарування на житловий будинок було подано заяву до Дубівецької сільської ради про припинення права користування земельною ділянкою. Згідно поданої нею заяви сільською радою було прийнято рішення № 113/13 про припинення права користування ОСОБА_4 земельною ділянкою. Оскільки в подальшому договір дарування житлового будинку було визнано недійсним, право на користування земельною ділянкою, на якій розташовано вказаний будинок, повернулося до позивачки, оскільки це прямо випливає з вимог чинного земельного законодавства. Спірні земельні ділянки рішенням Дубівецької сільської ради від 20 липня 2007 року № 114/13 були безоплатно передані у власність ОСОБА_6. Відповідачка ОСОБА_5 оформила право власності на земельні ділянки у вигляді двох частин - одна із цих частин була закріплена за будинком, інша частина - для ведення особистого селянського господарства. Отже, відповідачка вже є не користувачем, а власником земельної ділянки, тому у звязку із припиненням права на нерухоме майно до позивачки перейшло право на земельні ділянки, на якій розміщено житловий будинок, однак перехід права власності у цьому випадку не призводить до визнання нечинними оскаржуваних рішень, оскільки законодавець чітко визначає, що підставою для визнання недійсним того чи іншого правочину є порушення чинного законодавства в момент їх вчинення. Оскаржувані рішення ніяким чином не порушують права позивачки, оскільки чинне законодавство передбачає перехід права власності на земельну ділянку у звязку з переходом права на житловий будинок. При визнанні недійсним договору дарування житлового будинку позивачка повинна була звернутися до сільської ради для оформлення за собою права на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. На іншу частину земельної ділянки право власності оформлено за ОСОБА_5. Крім того, замість двох державних актів є чотири земельні ділянки і на кожну з них виданий державний акт. Кожен з цих державних актів видавався на підставі рішення сільської ради, однак вимог про визнання недійсними рішень сільської ради, на підставі яких видавалися державні акти, позивачка не ставить. Державний акт є похідним від рішення органу місцевого самоврядування і оскарження державного акту без рішення сільської ради, на підставі яких вони видавалися, є неможливим, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. а ст. 141, ч. З ст. 142 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

В судовому засіданні встановлено, що 09 липня 2007 року ОСОБА_4 звернулася із заявою до Дубівецької сільської ради про припинення права користування земельними ділянками орієнтовною площею 0,50 га. Рішенням Дубівецької сільської ради Кіцманського району від 20 липня 2007 року № 113/13 припинено право користування земельною ділянкою ОСОБА_4. Рішенням Дубівецької сільської ради від 20 липня 2007 року № 114/13 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки» на підставі поданої заяви дані земельні ділянки передано безоплатно у власність ОСОБА_5. На підставі рішення Дубівецької сільської ради від 18 квітня 2008 року ОСОБА_5 видано Державні акти на право власності на земельні ділянки - 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Дубівці, вул. Б.Хмельницького, 43 Кіцманського району, та 0,2603 га - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Судом також встановлено, що на момент набуття права власності на земельні ділянки ОСОБА_5 на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного між нею та позивакою ОСОБА_4, була власником житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Хмельницького, 43 в с.Дубівці Кіцманського району Чернівецької області. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02 грудня 2009 року даний договір дарування визнано недійсним.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_7 не зверталася до Дубівецької сільської ради із заявою про набуття права на земельну ділянку у зв»язку з переходом права власності на жилий будинок відповідно до рішення Апеляційного суду, що також не заперечувалося позивачкою та її представником в судовому засіданні.

Вищенаведене спростовує твердження ОСОБА_4 про те, що оскаржуваними рішеннями Дубівецької сільської ради від 20 липня 2007 року № 113/13 та № 114/13 порушені її права як власника земельної ділянки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Дубівецької сільської ради від 28 травня 2009 року відповідачка ОСОБА_5 є власником земельних ділянок площею 0,1421 га, 0,1079 га, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 0,1429 га, 0,1174 га - для ведення особистого селянського господарства, тобто замість двох державних актів є чотири земельні ділянки і на кожну з них виданий державний акт Серії ЯД № 105880, Серії ЯД № 105881, Серії ЯД № 105882, Серії ЯД № 105883 від 06 жовтня 2009 року. Однак вимог про визнання недійсними рішень сільської ради, на підставі яких видавалися державні акти, які є похідними від рішення органу місцевого самоврядування, позивачкою не заявлено.

З огляду на викладене, оскільки оспорювані рішення виконкому Дубівецької сільської ради прийняті у межах наданих відповідачу повноважень, і цими рішеннями не порушено право власності позивачки на земельні ділянки, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування рішень Дубівецької сільської ради №№ 113/13 та 114/13 від 20 липня 2007 року слід відмовити.

Враховуючи наведене, ст.ст. 23, 120, 141 Земельного Кодексу України, керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 86, 159, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до відділу Держкомзему в Кіцманському районі, Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_5 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та рішення органу місцевого самоврядування про передачу безоплатно у власність земельних ділянок, - відмовити.

6

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Кіцманський районний суд.

Суддя: