Справа № 803/866/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Луцьк Справа № 803/866/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, інспекція, позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, підприємець, відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 205 064 грн. 06 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку як платник податків в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області та всупереч вимогам податкового законодавства не сплатив узгоджені грошові зобов'язання у розмірі 205 064 грн. 06 коп. по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник у зв'язку з несплатою суми грошових зобов'язань визначених згідно податкового повідомлення-рішення № від 29 грудня 2015 року та податкових повідомлень-рішень від 29 січня 2016 року № та № . Всього несплаченим залишається грошове зобов'язання по ПДВ в сумі 185 698 грн. 50 коп. та пеня - 19 365 грн. 56 коп.

Інспекція вказує, що вживала заходи досудового погашення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги. Вказані заходи не призвели до погашення податкової заборгованості ФОП ОСОБА_1 Оскільки відповідачем не сплачено податкові зобов'язання, тому позивач вважає зазначені зобов'язання узгодженими та просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 205 064 грн. 06 коп.

В судове засідання представник позивача не прибув, проте 21 червня 2016 року подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника інспекції, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 26).

Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в судове засідання не прибув, заперечення на позовну заяву не подав, свого представника до суду не направив та не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду повісткою, яка направлена за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як того вимагає частина четверта статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України. Однак повістка була повернута на адресу суду 16 червня 2016 року з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 19-25).

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки суд вжив всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а повістка не вручена поштою з незалежних від суду причин, вважається, що ФОП ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи.

За правилами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання представники сторін не прибули (при цьому, представником позивача було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності), що не перешкоджає судовому розгляду, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06 листопада 2006 року зареєстрований як фізична-особа підприємець Виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 28-29).

Відповідач з 06 листопада 2006 року взятий на облік в контролюючих органах, що підтверджується довідкою за формою № 4-ОПП від 26 квітня 2016 року № 722 (а. с. 6).

Як убачається з матеріалів справи, за підприємцем рахується податковий борг по податку на додану вартість, що виник у зв'язку з несплатою суми грошових зобов'язань, а саме:

- згідно податкового повідомлення-рішення № від 29 грудня 2015 року платнику донараховано основного платежу в розмірі 123 799 грн. та штрафні санкції в розмірі 61 899 грн. 50 коп. та донараховано пеню в розмірі 19 365 грн. 56 коп. З наявною переплатою в розмірі 75 грн. 19 коп. борг становить 185 623 грн. 31 коп. (а. с. 9);

- згідно податкового повідомлення-рішення № від 29 січня 2016 року донараховано штрафні санкції в розмірі 75 грн. 16 коп. (а. с. 10);

- згідно податкового повідомлення-рішення № від 29 січня 2016 року донараховано штрафні санкції в розмірі 30 коп. (а. с. 10).

Отже, загальний розмір нарахованих зобов'язань становить 205 064 грн. 06 коп., що підтверджується розрахунком податкового боргу ФОП ОСОБА_1 станом на 01 червня 2016 року та зворотнім боком облікової картки (а. с. 8, 12-13).

Доказів сплати вищезазначеної заборгованості або заперечень щодо її розміру відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як визначено у підпунктах 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З матеріалів справи слідує, що позивач, суб'єкт владних повноважень, вживав заходів досудового погашення заборгованості шляхом направлення відповідачу податкової вимоги форми «Ф»від 15 лютого 2016 року № 699-17, однак вказані заходи досудового стягнення не призвели до погашення заборгованості (а. с. 11).

Таким чином, узгоджені грошові зобов'язання ФОП ОСОБА_1 по податку на додану вартість у розмірі 205 064 грн. 06 коп. є податковим боргом.

Статтею 20 Податкового кодексу України встановлені права податкового органу. Зокрема, згідно з підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

За правилами пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Наявність у відповідача відкритих банківських рахунків підтверджується довідкою Луцької ОДПІ (а. с. 7).

Оскільки матеріалами справи підтверджена наявність у підприємця податкового боргу у розмірі 205 064 грн. 06 коп. і на день розгляду справи доказів зворотнього суду не надано, тому суд дійшов висновку, що вимоги Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 205 064 грн. 06 коп. є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 160, 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 205 064 грн. 06 коп. (двісті п'ять тисяч шістдесят чотири гривні шість копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. І. Смокович