Справа № 524/2204/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 р. Справа № 524/2204/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016р. по справі № 524/2204/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департементу патрульної поліції капрала поліції Давидюк Вікторії Олегівни , Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції Давидюк Вікторії Олегівни, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що 25 березня 2016 року посадовою (службовою) особою - поліцейським роти № 1 Управління патрульної поліції м. Кременчука Давидюк Вікторією Олегівною була винесена постанова серії ПС2 № 672841 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. (двісті п'ятдесят п'ять грн. 00 коп.)

Постановою Автозаводського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції Давидюк Вікторії Олегівни, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення поліцейським роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капралом поліції Давидюк Вікторії Олегівни, серії ПС2 № 672841 від 25.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідач - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 21.06.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення свідка, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 25 березня 2016 року посадовою (службовою) особою - поліцейським роти № 1 Управління патрульної поліції м. Кременчука Давидюк Вікторією Олегівною була винесена постанова серії ПС2 № 672841 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. (двісті п'ятдесят п'ять грн. 00 коп.)

Відповідно до вказаної постанови 25.03.2016 року о 12 годині 37 хвилин в м. Кременчук, вул. Шевченко 24, водій автомобіля НОМЕР_1 здійснив стоянку ТЗ на проїзній частині в другий ряд, чим порушив п. 15.4 ПДР.

Не погодившись з винесеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов підлягає задоволенню оскільки посадова особа - капрал поліції поліцейської роти № 1 патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Давидюк В.О. не довела в установленому порядку правомірність винесеної постанови про накладення на позивача стягнення у виді штрафу, а тому суд визнав дії капрала поліції поліцейської роти №1 патрульної поліції УПП у місті Давидюк В.О. протиправними.

В доводах апеляційної скарги відповідач - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції України зазначив, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини по справі та прийшов до помилкових висновків. Зазначив також, що позивач не повідомив патрульному, яка саме несправність була в автомобілі, відмовився від евакуатора.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п 1.3. Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 15.4 Правил дорожнього руху транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як свідчать матеріали справи, позивач зазначив, що він здійснив вимушену зупинку автомобіля.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно з п. 15.14. Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було зазначено, що зупинка транспортного засобу в порушення ПДР була зумовлена виявленою поломкою автомобіля, а саме: на бортовому комп'ютері висвітилось позначення несправності системи повного приводу та підвіски.

При цьому, як встановлено колегією суддів, у Постанові у справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2016р. Серії ПС2 №672841 позивачем не зазначено жодних заперечень проти постанови, не вказано на причини здійснення вимушеної зупинки, не зазначено про несправність транспортного засобу.

Окрім того, в судовому засіданні зі свідчень свідка було встановлено, що позивачу було запропоновано викликати евакуатор для несправного транспортного засобу, проте позивач відмовився від послуг евакуатора та самостійно продовжив рух на автомобілі.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач не заперечував факту зупинки транспортного засобу в другий ряд, пояснюючи таку зупинку вимушеною внаслідок виникнення несправності транспортного засобу.

Проте, суд апеляційної інстанції з такими доводами позивача погодитися не може, оскільки на момент винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення позивачем не було доведено існування такої несправність відповідачу. Окрім того, позивач продовжив рух на транспортному засобі самостійно без виклику евакуатора.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення. Натомість позивачем не було доведено існування наявної несправності транспортного засобу, що зумовила вимушену зупинку автомобіля в порушення Правил дорожнього руху.

Отже, на підставі викладених вище обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків та порушив норми матеріального та процесуального права, через що є підстави для скасування постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016 року по справі №524/2204/16-а відповідно до статті 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016р. по справі № 524/2204/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департементу патрульної поліції капрала поліції Давидюк Вікторії Олегівни, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст постанови виготовлений 21.06.2016 р.