Справа № 404/1558/16-а (2-а/404/914/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2016 рокусправа № 404/1558/16-а (2-а/404/914/16)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограду від 22 квітня 2016 року по справі № 404/1558/16-а (2-а/404/914/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату належної пенсії по втраті годувальника,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату належної пенсії по втраті годувальника відповідно до категорії годувальника як державного службовця згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» з моменту смерті годувальника до моменту досягнення ним двадцяти трьох річного віку, а саме з 10.04.2013 року до 29.09.2015 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограду від 22.04.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що він у період отримання пенсії по втраті годувальника не отримував жодної інформації, розрахунків про нарахування суми пенсії. З отриманої відповіді на лист до пенсійного фонду та копій розпоряджень, було виявлено, що пенсія по втраті годувальника розраховувалась виходячи з категорії годувальника «на загальних умовах». Померлий годувальник працював суддею апеляційного суду Кіровоградської області та мав стаж державної служби 27 років, що виключало призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», така пенсія повинна була призначатись згідно умов Закону України «Про державну службу». Апелянт вказував, що на суддів поширюється законодавство щодо державних службовців, а саме, дія положення статей 1 та 2 Закону України «Про державну службу», тому враховуючи, що померлий годувальник був державним службовцем, пенсію по втраті годувальника необхідно було призначати згідно абз. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу». Апелянт вказував, що з початку виплати пенсії по втраті годувальника, при її розрахунку, не вірно було визначено категорію годувальника та розмір заробітної плати годувальника, внаслідок чого було занижено розмір належної до виплати пенсії. Апелянт вказував, що його заява про перерахунок пенсії відповідає встановленому зразку, розкриває зміст прохання .

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про перерахунок подана до відповідача у довільній формі, що не дає підстави для належного розгляду заяви, твердження позивача, що подана заява є заявою про перерахунок пенсії не є обґрунтованим, така заява не відповідає формі, встановленою Порядком 22-1.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11.04.2013 року отримував пенсію по втраті годувальника, ОСОБА_2, який на момент смерті працював суддею апеляційного суду Кіровоградської області.

Пенсія по втраті годувальника призначена на підставі заяви про призначення пенсії УПФУ в Приморському районі м. Одеси, відповідно з протоколом № 41570 від 20.06.2013 року, категорія особи: до 23 років та навчання в учбовому закладі, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування» на загальних підставах.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виплата пенсії ОСОБА_1 була припинена у зв'язку з досягненням ним 23 років.

05.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у м. Кіровограді за місцем фактичного проживання з заявою про надання інформації щодо порядку призначення пенсії позивачу по втраті годувальника, просив повідомити чи було призначено йому пенсію відповідно до абз. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» та у разі призначенні пенсії по втраті годувальника на загальних підставах здійснити перерахунок належної пенсії по втраті годувальника відповідно до категорії годувальника як державного службовця згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Листом від 17.02.2016 року № 9/В-11 УПФУ у м. Кіровограді надано відповідь на заяву ОСОБА_1, де вказано, що пенсію по втраті годувальника позивачу було призначено на загальних підставах, страховий стаж померлого становив 40 років 5 місяців 13 днів, загальний розмір пенсії по втраті годувальника становить 6457,97 грн., з 01.09.2015 року виділена доля ОСОБА_1 становила 3228,98 грн., підстав для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відсутні, у зв'язку з не врегулюванням питання призначення пенсії суддям відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 37, ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. На всіх членів сім'ї, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія. На вимогу члена сім'ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо. Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 51 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Згідно ст. 15, ст. 17, ст. 24 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) прийняття на державну службу на посади третьої - сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України. Порядок проведення конкурсу для вступу на державну службу регулюється Положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу. Прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов'язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються.

Варто вказати, що питання зайняття посади судді, праці на цій посаді та пенсійне забезпечення судді регулюється окремим спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Саме нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначається розмір суддівської винагороди, розмір довічного утримання, порядок їх призначення та виплати. Нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено призначення та виплату пенсії членам сім'ї або родичам судді у разі його смерті як пенсії по втраті годувальника.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Закон України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) регулював питання призначення пенсії по втраті годувальника членам сім'ї померлого державного службовця у період перебування на державній службі, та не регулював питання призначення пенсії по втраті годувальника членам сім'ї померлого судді, у зв'язку з чим УПФУ в Приморському районі м. Одеси законно здійснило нарахування та виплату пенсії позивачу по втраті годувальника на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З цих же підстав відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону виплати з 01.04.2015 року пенсій призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за віком, особам які працюють на окремих посадах, у тому числі суддями відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення суддів, однак не вказано, що виплата грошового утримання або пенсії з 01.06.2015 року відбувається на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року припинено призначення та виплату спеціалізованих пенсій, всі види пенсій призначаються та виплачуються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів, проаналізувавши законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини зазначає, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_1 призначена вірно, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розрахована виходячи з загальних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд апеляційної інстанції усуває недоліки розгляду справи судом першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції по суті прийнято вірне рішення, в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограду від 22 квітня 2016 року по справі № 404/1558/16-а (2-а/404/914/16) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук