Справа № 2-а-3006/10/1570
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а-3006/10/1570

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2011 р.

Справа № 2-а-3006/10/1570

Категорія:8.2.1

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2010 р. по справі за позовом дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2010 року Дочірнє підприємство "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позову зазначалося, що оскаржене рішення яке винесено на підставі акту перевірки №127/15-1/32018511/10 від 09.03.2010 р., але висновки Акту про порушення ним пп.7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.5.1 п.7.5 статті 7 Закону України №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»при здійсненні господарської діяльності та складанні податкових документів не відповідають дійсним обставинам, оскільки ним відповідно до вимог пп.7.4.5. п.7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР до податкового кредиту включені тільки ті суми, які підтверджені податковими накладними, відсутність яких не дає права на формування податкового кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач також зазначає, що відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-Ш якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 15 цього Закону) платник податку самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок, тобто якщо платник податків помилково не включив до податкового кредиту з ПДВ податкові накладні поточного періоду контрагентів, то відповідно до зазначених норм законодавства він може це зробити в майбутньому, у зв'язку з чим позивач вважає, що ним не порушувалися норми Закону України «Про податок на додану вартість»та діючого законодавства щодо віднесення до податкового кредиту з ПДВ податкових за минулий період.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2010 року в задоволенні позову дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, дочірнє підприємство "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв’язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень , апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»визначено порядок відшкодування ПДВ, яким не передбачено можливість зміни напряму відшкодування. В уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період грудень 2009р. позивачем не виправлялись ні податкові зобов’язання, ні податковий кредит, платник податку відповідно до закону не мав права на складання уточнюючих розрахунків, тому що зміна напряму відшкодування не може розцінюватися як виправлення помилки з огляду на те, що будь-які помилки у податковій декларації за грудень 2009р.були відсутні, а отримання у інших звітних періодах,зокрема у лютому 2010р. податкових накладних за грудень 2010р. було підставою для включення цих накладних в податкову звітність за лютий 2010р. по даті фактичного отримання накладних.

Платник податку має право виправити допущені та самостійно виявлені помилки, що містяться в раніше поданій податковій декларації до початку перевірки ,при цьому відповідно до п. 4.5 наказу Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року N 166, з подальшими змінами,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 липня 1997 р. за N 250/2054, після подання декларації за звітний (податковий) період платник податку має право до закінчення граничного терміну подання декларації за такий самий період подати нову декларацію з виправленими показниками. При цьому згідно з п. 4.6. цього наказу податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податку, вважається узгодженим з дня подання податкової декларації до державної податкової інспекції (адміністрації) за місцем реєстрації і не може бути оскаржене платником в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пп7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Згідно п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 зазначеного Закону податкова накладна видається платнику податку, якій поставляє товари (послуги) на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту. У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні порядку її заповнення, отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України №168/97-ВР встановлені значення термінів, якому вони зживаються у Законі. В силу пунктів 1.5,1.6 статті 1 Закону України «Про податок на подану вартість»звітний (податковий) період - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету. Податкове зобов'язання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоду, визначена згідно з цим Законом. В п.1.7 статті 1 Закону України «Про податок на подану вартість»визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Визначення податкового кредиту як право, а не обов'язок, платника податку зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, передбачає лише одне, що саме в звітному періоді він може скористатися цим своїм правом при підставах, які зазначені в законі. Такими підставами є відповідно до підпункту 7.2.6. пункту 7.2 статті 7 Закону України №168/97-ВР наявність у нього відповідних податкових накладних, оформлених належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сформував податковий кредит по податковим накладним, виписаним у попередніх податкових періодах в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2009 року від 19.02.2010р.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-III та п. 4.4 наказу Державної податкової адміністрації «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання»від 30.05.1997р. №166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997р. за №250/2054 (діяли на час виникнення спірних правовідносин) якщо платник самостійно виявив помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, то такий платник зобов'язаний подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

При цьому, в чому саме полягає помилка, що була допущення у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 року та які були виправлені лютому 2010 року позивач не обґрунтовує, а не включення податкових накладних, виписаних у грудні 2009р. та отримання їх у 2010 році не може вважатись помилкою, а є підтвердженням небажання таким платником податків формувати податковий кредит саме у звітному податковому періоді. Крім того, податкові накладні, що були виписані в 2009 році, тобто у період, який позивач уточнив, у підприємства були взагалі відсутні, тобто помилка в той період була відсутня, що підтверджується актом перевірки 09.03.2010р. №127/15-1/32018511/10, згідно якого всі податкові накладні минулого періоду отримані вже в 2010 році.

Більш того, згідно акту перевірки 09.03.2010р. №127/15-1/32018511/10 списання коштів позивачем відбувало у 2009 році, а податковий кредит сформовано вже у 2010 році.

З огляду на викладене та враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно вирішив спір по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів, керуючись ч.1 ст. 201 КАС України вважає необхідним змінити постанову суду першої інстанції в частині підстав відмови у позові.

Керуючись ст.ст.195,197,198, ч.1ст.201, ч.2 ст.205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - залишити без задоволення

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14.12.2010 р. змінити в частині підстав відмови в позові.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.