Справа № 2-а-1010/09/1570
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2010 р.Справа № 2-а-1010/09/1570

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Федусик А.Г.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Димерлія О.О.

суддів Домусчі С.Д.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за 2006-2008 роки в сумі 4172 грн 40 коп., -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Саратському районі Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Зазначив, що є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни», а відтак з 01 січня 2006 року його щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(Закон) від 18 листопада 2004 року №2195-VI, повинна збільшитись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд поновити пропущений строк для звернення до суду та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому як «дитині війни»щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2006 року по жовтень 2008 року включно в сумі 4172 гривні 40 копійок.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зокрема зобовязано УПФУ нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 710, 9 грн, та за період часу з 22 травня 2008 року по 01 листопада 2008 року в розмірі 581, 2 грн.

У поданій апеляційній скарзі, УПФУ в Саратському районі Одеської області, посилаючись на порушення судом норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПФУ в Саратському районі Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 має статус «дитини війни», так як станом на 02 вересня 1945 року, йому було менше 18 років. В підтвердження судом до матеріалів справи залучена копія довідки (арк. 4).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»вона має право на державну соціальну підтримку, зокрема на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, такі виплати відповідачем у 2006-2007 роках не проводились.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що згідно рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 позивач мав право на отримання соціальної допомоги з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по жовтень 2008 року включно, а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З такими висновками погоджується колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»останнім пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону.

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункти 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визнав право позивача на підвищення пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо визнання неправомірними дій пенсійного фонду з відмови у виплаті соціальної допомоги «дитині війни»відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування»в період з 22.05.2008 року по 31.10.2008 року, з огляду на таке.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а відтак з моменту прийняття цього рішення позивач мав право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте, вирішуючи справу в наведеній частині позовних вимог, суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а саме.

Судовою колегією встановлено, що у 2008 році УПФУ виплачував соціальну допомогу «дітям війни»в таких розмірах: з 01.01.2008 року по 31.03.2008 року 47, 00 гривень; з 01.04.2008 року по 30.06.2008 року 48, 10 гривень; 01.07.2008 року по 30.09.2008 року 48, 20 гривень; з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року 49, 80 гривень, що складає 10 % від належної відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»до виплати суми.

Вказане свідчить, що відповідачем частково виконано зобовязання щодо сплати 30% мінімальної пенсії за віком, а тому позовні вимоги в частині нарахування та виплати допомоги за 2008 рік підлягають задоволенню з урахуванням виплачених вже сум.

У поданих до суду запереченнях відповідач зазначав про виплату у 2008 році допомоги у розмірі 10%, проте суд не надав оцінки цим доводам. Визначаючи суму допомоги, що підлягає донарахуванню позивачу, суд не навів здійснених розрахунків.

Доводи апеляційної скарги управління УПФУ в Саратському районі Одеської області про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнеобовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до статті 6 Закону, є непереконливими.

Положення статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню, а апеляційна скарга УПФУ підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни» за 2006-2008 роки скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як «дитині війни»за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по жовтень 2008 року включно неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_2 недоплаченої як «дитині війни»щомісячної державної соціальної допомоги з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по жовтень 2008 року включно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року, з урахуванням виплачених ОСОБА_2 з 22 травня 2008 року по жовтень 2008 року включно сум допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: Димерлій О.О.

Суддя: Домусчі С.Д.

Суддя: Єщенко О.В.