Справа № 826/9889/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Київ К/800/907/15,К/800/955/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю представників: ОСОБА_1 - ОСОБА_2; Міністерства інфраструктури України - Сьомочкіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду касаційні скарги головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Мироненка Євгена Володимировича та начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства Інфраструктури України Шушковського Бориса Романовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі № 826/9889/14 за позовом ОСОБА_1 до відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України в особі Міністерства інфраструктури України, начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Шушковського Бориса Романовича, заступника начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Кутергіної Ганни Станіславівни, головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Поліщука Олександра Григоровича, головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Мироненка Євгена Володимировича про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України в особі Міністерства інфраструктури України, начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Шушковського Б.Р., заступника начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Кутергіної Г.С., головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Поліщука О.Г., головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Мироненка Є.В., в якому просив: визнати дії комісії відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України у складі: начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Шушковського Б.Р., заступника начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Кутергіної Г.С., головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Поліщука О.Г., головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Мироненка Є.В. по проведенню перевірки, складанню акту перевірки від 01.07.2014 року державного підприємства обслуговування повітряного руху України з питань щодо стану виконання наказів Міністерства інфраструктури України від 30.09.2013 року №739, від 23.09.2013 року №717, від 25.10.2013 року №829, від 26.09.2013 року №730 незаконними; визнати акт перевірки від 01.07.2014 року державного підприємства обслуговування повітряного руху України з питань щодо стану виконання наказів Міністерства інфраструктури України від 30.09.2013 року №739, від 23.09.2013 року №717, від 25.10.2013 року №829, від 26.09.2013 року №730 незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані дії та акт відповідачів є протиправними, оскільки комісія відповідно до предмету перевірки не мала компетенції здійснювати таку перевірку, а висновки, що викладені в акті перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи, є неповними, необґрунтованими, суперечать нормам чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволені частково. Визнані протиправними дії Міністерства інфраструктури України та його посадових осіб по проведенню перевірки державного підприємства обслуговування повітряного руху України з питань щодо стану виконання наказів Міністерства інфраструктури України від 30.09.2013 року №739, від 23.09.2013 року №717, від 25.10.2013 року №829, від 26.09.2013 року №730, що оформлені актом перевірки від 01.07.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішенням судів першої та апеляційної інстанцій головний спеціаліст відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Мироненко Є.В. та начальник відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства Інфраструктури України Шушковський Б.Р., звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційні скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що на виконання наказів Міністерства інфраструктури України від 19.05.2014 № 97-Г „Про проведення перевірки" та від 18.06.2014 № 135-Г „Про внесення змін до наказу Міністерства інфраструктури України від 19.05.2014 №97-Г", комісією у складі начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Шушковського Б.Р., заступника начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Кутергіної Г.С., головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Поліщука О.Г., головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Мироненка Є.В. у строк з 20.05.2014 року по 01.07.2014 року включно проведена перевірка діяльності державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) та комісій з реорганізації державної установи „Державний авіаційний медичний центр цивільної авіації України", Луганського державного підприємства застосування авіації у народному господарстві „Луга-ЗАНГ", державних підприємств „Головний навчальний та сертифікаційний центр цивільної авіації України" та „Український обчислювальний центр цивільної авіації" з питань щодо стану виконання наказів Мінінфраструктури від 30.09.2013 року №739, від 23.09.2013 року №717, від 25.10.2013 року №829, від 26.09.2013 року №730, дотримання вимог чинного законодавства та трудових прав працівників під час реорганізації зазначених підприємств та установи, стану збереження та ефективності використання майна, яке перебувало на балансах реорганізованих юридичних осіб, а також витрат державного підприємства обслуговування повітряного руху України, пов'язаних з утриманням, використанням зазначеного майна.

За результатами проведеної перевірки відділом внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України складений акт про проведення перевірки від 01.07.2014, зі змісту якого вбачається, що у ході перевірки діяльності державного підприємства обслуговування повітряного руху України та комісій з реорганізації ДУ „ДАМЦ ЦАУ", ДП „УОЦ ЦА", ДП „Луга-ЗАНГ", ДП „ГНСЦЦАУ" з питань щодо стану виконання наказів Мінінфраструктури від 30.09.2013 №739, від 23.09.2013 №717, від 25.10.2013 №829, від 26.09.2013 №730 комісією з проведення перевірки була виявлена низка порушень та недоліків.

Позивач не погоджується з діями комісії відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України з підстав відсутності таких повноважень та невідповідності висновків комісії щодо виявлених порушень. які документально не підтверджені, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наявності перевищення повноважень відповідачів в частині прийняття підстав для проведення перевірки, та протиправності дій комісії з проведення перевірки безпосередньо під час проведення перевірки та висновків акта перевірки, які порушують права та законні інтереси позивача. При цьому суди попередніх інстанцій перевірили встановлені відповідачем порушення, прийшовши до висновків про їх відсутність.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій щодо перевищення повноважень відповідачами при проведенні спірної перевірки виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо відсутності повноважень у відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України відносно проведення перевірки по виконанню наказів Міністерства: від 23.09.2013 року №717 „Про реорганізацію Державної установи „Державний авіаційний медичний центр цивільної авіації України"; від 26.09.2013 року №730 „Про реорганізацію Луганського державного підприємства застосування авіації у народному господарстві „Луга-ЗАНГ"; від 30.09.2013 року №739 „Про реорганізацію державного підприємства „Головний навчальний та сертифікаційний центр цивільної авіації України"; від 25.10.2013 року №829 „Про реорганізацію державного підприємства „Український обчислювальний центр цивільної авіації України" шляхом їх приєднання до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з утворенням відповідних комісій з реорганізації. Крім того, позивач посилається на відсутність порушень, вказаних у акті перевірки.

Повноваження відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України визначені Положенням про Відділ внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України від 08.03.2013 р. ( далі Положення).

Відповідно п. 6 Положення основними завданнями Відділу є: участь у реалізації державної антикорупційної політики; підготовка, забезпечення та контроль за здійсненням заходів щодо виявлення та запобігання корупційним і пов'язаним із ними економічним правопорушенням у Мінінфраструктури, Держспецтрансслужбі, Укрзалізниці та підприємствах галузі, а також безпосереднє здійснення цих заходів у межах повноважень; організація та проведення службових розслідувань у встановленому законодавством порядку за дорученням керівника Мінінфраструктури; виявлення корупційних ризиків, що виникають у процесі діяльності Мінінфраструктури, Держспецтрансслужби, Укрзалізниці, підприємств галузі та надання рекомендацій щодо їх усунення; надання у межах компетенції методичної та консультаційної допомоги з питань дотримання антикорупційного законодавства, запобігання корупційним та пов'язаним із ними економічним правопорушенням, запобігання та протидія легалізації(відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму; здійснення у межах компетенції згідно з чинним законодавством заходів щодо державного фінансового моніторингу; участь в інформаційному і науково-дослідному забезпеченні здійснення заходів щодо запобігання та виявлення корупції, здійсненні аналітичної організаційної роботи у сфері запобігання та профілактики корупційних і пов'язаних із ними економічних правопорушень, а також міжнародному співробітництві у зазначеній сфері.

Пунктом 7 Положення передбачено повноваження, які відділ виконує відповідно до покладених на нього завдань, згідно яких чинним законодавством відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України не надано повноважень щодо здійснення контролю за станом виконання наказів Мінінфраструктури.

Разом з тим, п.5 Положення встановлює, покладення на Відділ обов'язків, що не належать або виходять за межі його повноважень, а також обмежують виконання покладених на нього завдань, не допускається.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відділом внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України проводилася перевірка саме з питань стану виконання наказів Мінінфраструктури від 30.09.2013 №739, від 23.09.2013 №717, від 25.10.2013 №829, від 26.09.2013 №730. При цьому, для проведення реорганізації зазначених юридичних осіб даними наказами були утворені комісії з реорганізації, склад яких визначений в додатку до наказів., які і несли відповідальність за проведення реорганізації, до жодної із них позивач не залучався, що свідчить про відсутність у нього обов'язку та, як наслідок, відповідальності, за проведення реорганізації зазначених вище юридичних осіб.

Крім того, відповідно до п.2.1 Порядку проведення заходів щодо виявлення у Мінінфраструктури, Держспецтрансслужбі, Укрзалізниці, об'єднаннях, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери управління Мінінфраструктури, корупційних та пов'язаних з ними економічних правопорушень, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 11.05.2012 року №242 (далі - Порядок №242), контрольні заходи призначаються за рішенням керівництва Мінінфраструктури у випадку отримання інформації, яка може свідчити про ймовірне вчинення посадовими особами корупційних та пов'язаних з ними економічних правопорушень.

Згідно п.2.1 Порядку №242 офіційний розпорядчий документ про проведення контрольного заходу має бути складений на паперовому носії та містити такі обов'язкові реквізити, зокрема, підстави для призначення контрольного заходу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за наказами Мінінфраструктури від 19.05.2014 року №97-Г „Про проведення перевірки" та від 18.06.2014 року №135-Г „Про внесення змін до наказу Міністерства інфраструктури України від 19.05.2014 року №97-Г" підстави для проведення контрольного заходу відсутні. Так, в наказі Мінінфраструктури №97-Г від 19.05.2014 року зазначено, що перевірка проводиться з метою забезпечення належного контролю за станом збереження та ефективністю використання державного майна, яке перебувало на балансі державної установи „Державний авіаційний медичний центр цивільної авіації України", Луганського державного підприємства застосування авіації у народному господарстві „Луга-ЗАНГ", державних підприємств „Головний навчальний та сертифікаційний центр цивільної авіації", дотримання вимог чинного законодавства та трудових прав працівників під час реорганізації зазначених підприємств та установи.

При цьому судами встановлено, що контроль за дотриманням передбачених заходів належить до повноважень посадових осіб інших підрозділів Мінінфраструктури, зокрема, департаменту державної власності та заступників міністра, однак, в акті перевірки відсутня така інформація.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновки судів першої та апеляційної інстанції, що відділом внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України проведена перевірка за відсутності наданих йому повноважень щодо перевірки стану виконання наказів Мінінфраструктури.

Враховуючи, що відділом внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України проведена спірна перевірка поза межами наданих повноважень, суди першої та апеляційної інстанції прийшли до обґрунтованих висновків про протиправність дій Міністерства інфраструктури України та його посадових осіб по проведенню перевірки державного підприємства обслуговування повітряного руху України з питань щодо стану виконання наказів Міністерства інфраструктури України від 30.09.2013 року №739, від 23.09.2013 року №717, від 25.10.2013 року №829, від 26.09.2013 року №730, що оформлені актом перевірки від 01.07.2014 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що встановлені перевищення повноважень в частині прийняття підстав для проведення перевірки, встановлена протиправність дій комісії з проведення перевірки безпосередньо під час проведення перевірки та висновків акта перевірки, які порушують права та законні інтереси позивача, як керівника Украероруху.

Колегія суддів зазначає, що суди попередніх інстанцій, крім того, перевірили встановлені комісією порушення та встановили їх непідтвердженність документально.

Враховуючи наведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Колегія суддів зазначає, що справа переглядається в межах касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги головного спеціаліста відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України Мироненка Євгена Володимировича та начальника відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства Інфраструктури України Шушковського Бориса Романовича залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: