Справа № 804/2170/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 р. Справа № 804/2170/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до Бабушкінського районного відділу Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа - Управління-служба у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій, -
15 квітня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 з позовом до Бабушкінського районного відділу Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа - управління-служба у справах дітей Бабушкінської в м. Дніпропетровську районної ради, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Бабушкінського районного відділу Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зі зняття 21 серпня 2015 року малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1;
- визнати недійсними з 21 серпня 2015 року всі вчинені Бабушкінським районним відділом Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області реєстраційні записи про зняття малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1;
- визнати безперервною та чинною реєстрацію дитини в квартирі АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 2015 року відповідач протиправно та безпідставно зняв його малолітнього сина з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1, права на користування якою дитина та родина набули законно і не втрачали, з якої не виселялись і яку від свого майна не звільняли. Судові рішення та докази про інше відсутні. А заочне рішення суду, на підставі якого міграційна служба здійснювала оспорювані дії щодо зняття з реєстрації дитини, було скасоване судом апеляційної інстанції та на момент подання цього адміністративного позову є нечинним.
У судове засідання з'явився представник позивача за довіреністю - ОСОБА_4
Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Жодних заперечень чи пояснень щодо позову не надавали.
В ході судового засідання, з урахуванням вимог ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення про подальший розгляд цієї адміністративної справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цього адміністративного позову у повному обсязі з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 21 серпня 2015 року Бабушкінський районний відділ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняв малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1. Такі спірні дії відповідач здійснив на підставі рішення суду, а саме: заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про зобов'язання зняття з реєстраційного обліку малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, зобов'язання виконати певні дії.
На момент проведення відповідачем спірних дій, вищевказане заочне рішення суду не набрало законної сили та з часом оскаржувалось управлінням-службою у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради в апеляційному порядку. Крім того, за поясненнями позивача спірні дії міграційна служба вчинила під час розгляду справи про визнання дитини співвласником майна померлої матері.
14 квітня 2016 року Апеляційним судом Дніпропетровської області було винесено рішення, яким заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року - скасоване, а у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, законного представника малолітнього ОСОБА_3, треті особи - управління-служба у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, Бабушкінський районний відділ державної міграційної служби в м. Дніпропетровську про зняття з реєстраційного обліку малолітньої особи - відмовлено. Це рішення апеляційного суду набрало законної сили станом на 14 квітня 2016 року, про що міститься відповідна відмітка на його копії, наявній в матеріалах справи.
Згідно вищевказаного рішення апеляційного суду від 14 квітня 2016 року було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д, за №2884 у реєстрі, квартира, в якій зареєстрована дитина позивача належить на праві власності ОСОБА_5, а саме: двокімнатна квартира №35, загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_1. На початку 2011 року власниця надала її для тимчасового проживання та реєстрації в ній своїй рідній сестрі ОСОБА_7. Згодом в цій квартирі разом з ОСОБА_7 став проживати і її чоловік - ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_7 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, який був автоматично, згідно норм чинного законодавства України, зареєстрований в квартирі ОСОБА_5 за місцем реєстрації своєї матері - ОСОБА_7.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 раптово померла та згодом була знята з реєстрації місця проживання у квартирі ОСОБА_5. Враховуючи цей факт, власниця оскаржувала і реєстрацію дитини в її квартирі до Бабушкінського районного суду у м. Дніпропетровську, в результаті чого її позов був задоволений, а дитину знято з реєстрації.
Однак, рішення суду першої інстанції скасоване в апеляційному порядку та у задоволенні позову відмовлено.
На підставі ч.1 ст.72 КАС України суд приймає до уваги зазначене рішення суду, що набрало законної сили, та встановлені судом відомості як такі, що не потребують доказування.
В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 11 червня 2011 року, свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 17 листопада 2011 року, свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7.
Як зазначив позивач та це підтверджується матеріалами справи, його родина та дитина законно користуються квартирою, в якій і був прописаний малолітній ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. На момент судового розгляду справи відсутні будь-які рішення суду про їх незаконне вселення чи позбавлення права користування квартирою.
З урахуванням вищевикладеного, суд приймає до уваги той факт, що дитина була прописана за вказаною адресою на підставі норм чинного українського законодавства та здійснення такої реєстрації проводилось за згодою власника житла. Однак, з 21 серпня 2015 року на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили та згодом було скасоване судом апеляційної інстанції, вона знята з реєстрації. Не погодившись із такими діями органу реєстрації щодо зняття дитини з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, позивач оскаржує їх в судовому порядку.
Так, за змістом ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово;
орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради;
реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Згідно п.1, п.2, пп.24 п.4 Положення «Про Державну міграційну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360 (чинне на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами) Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання (перебування) фізичних осіб, веде відповідний реєстраційний облік.
За ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються:
документ, що посвідчує особу законного представника;
документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).
Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Порядку реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.
Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.
Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
За п.2.3 Порядку відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них.
Згідно п.3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, як випливає з аналізу вищевказаних положень чинного законодавства, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.
Проте, жодного зі вказаних рішень суду відповідач не мав, тим більше, що дії по зняттю малолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, він здійснив на підставі заочного рішення суду про зняття дитини з реєстрації місця проживання, яке не набрало законної сили, а згодом було скасоване в порядку апеляційного оскарження.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такою особою жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. З огляду на це, дії відповідача щодо зняття малолітньої дитини ОСОБА_2 є протиправними та вчинені з порушенням норм чинного законодавства України.
Втім, позовні вимоги у заявленій позивачем редакції, а саме: в частині про визнання недійсними з 21 серпня 2015 року всіх вчинених Бабушкінським районним відділом Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області реєстраційні записів про зняття малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 та про визнання безперервною та чинною реєстрацію дитини в цій квартирі є такими, що потребують пояснення та уточнення. З цього приводу суд зазначає наступне.
Зі змісту ст.162 КАС України вбачається, що у разі задоволення позову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один зі встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.
При цьому позовні вимоги про визнання дій чи бездіяльності недійсними або неправомірними тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання їх протиправними (п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, далі - постанова №7).
Враховуючи, що дії міграційної служби щодо зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини позивача мали наслідком вчинення відповідних записів про це, то з метою поновлення порушених прав, свобод та інтересів дитини необхідним є скасування таких записів.
Крім того, за ст.162 КАС України у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право (п.10.3 постанови №7).
Тому, в межах позовних вимог суд вважає за необхідне задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, визнавши протиправними дії Бабушкінського районного відділу державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, які виразились у знятті 21 серпня 2015 року малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1, скасувавши всі вчинені відповідачем з 21 серпня 2015 року реєстраційні записи про зняття цієї малолітньої дитини з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та поновити її порушені права, свободи та інтереси.
Таким чином, цей адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що позивач не сплачував судовий збір за подання цього адміністративного позову, адже у відповідності з п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Бабушкінського районного відділу державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, які виразились у знятті 21 серпня 2015 року малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1.
Скасувати всі вчинені з 21 серпня 2015 року Бабушкінським районним відділом державної міграційної служби України в Дніпропетровській області реєстраційні записи про зняття малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язати Бабушкінський районний відділ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вчинити необхідні дії щодо реєстрації обліку та поновити реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в місці проживання в квартирі АДРЕСА_1.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 14 червня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник