Справа № 820/253/16
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 р. Справа № 820/253/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2016р. по справі № 820/253/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ОБРІЙ"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ОБРІЙ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 13.01.2016 № 36 "Про проведення перевірки ТОВ Фірма "ОБРІЙ" ()".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 13.01.2016 № 36 "Про проведення перевірки ТОВ Фірма "ОБРІЙ" прийнятий безпідставно, а тому він підлягає скасуванню у судовому порядку, оскільки у контролюючого органу не було передбачених законами України підстав щодо прийняття рішення про проведення перевірки.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 року позовні вимоги було задоволено.

Скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 13.01.2016 № 36 "Про проведення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ОБРІЙ" ()".

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 13.01.2016 відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1. ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, 78 Податкового кодексу України, згідно із планом-графіком проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 1 квартал 2016 року Головним управлінням ДФС у Харківській області видано наказ № 36 "Про проведення перевірки ТОВ Фірма "ОБРІЙ" ()" у період з 25.01.2016 тривалістю 10 робочих днів.

Позивач не погодився із таким наказом та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте, відповідачем не доказано правомірності прийнятого рішення, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач був включений до плану-графіку перевірок на 1 квартал 2016 року 31.12.2015 року. Під час включення позивача до плану-графіку податковий орган використовував податкову декларацію ТОВ Фірма "Обрій" з податку на прибуток за 2014 рік, відповідно до якої обсяг доходу підприємства складає 22296852,00 грн., тобто більше 20 млн. грн.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги та зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Нормами п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України встановлено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Як вбачається із п.77.3 ст. 77 Податкового кодексу України забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Пунктом 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної планової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року №524, узгоджені відповідно до Порядку координації одночасного проведення планових перевірок (ревізій) контролюючими органами та органами державного фінансового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 жовтня 2013 року № 805, з органами державного фінансового контролю проекти планів-графіків на наступний квартал подаються до ДФС територіальними органами ДФС не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу у вигляді електронного файла. Інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків, включеним до проекту плану-графіка, подаються засобами інформаційних систем ДФС у той самий термін.

Колегією суддів встановлено, що позивача було включено до плану-графіку перевірок на 1 квартал 2016 року 31.12.2015 року. Тобто, під час включення до плану-графіку відповідач керувався податковою декларацією підприємства з податку на прибуток за 2014 рік.

Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік обсяг річного доходу ТОВ фірма "Обрій" складає 22296852 грн., що є більшим, ніж 20 млн. грн.

В силу вимог пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України платники податку, які звітують за підсумками року, подають декларацію протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

З матеріалів справи встановлено, що фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2015 рік позивачем було подано 18.01.2016 року, тобто вже після включення його до плану-графіку перевірок на 1 квартал 2016 року. На момент включення до плану-графіку фіскальний орган міг керуватися лише даними податкової декларації підприємства за 2014 рік, відповідно до якої обсяг доходу за календарний рік складає більше 20 млн. грн.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний наказ відповідача про проведення перевірки є правомірним та скасуванню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до вимог статті 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2016р. по справі № 820/253/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ОБРІЙ" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови виготовлений 21.06.2016 р.