Справа № 158/1025/16-а
Суддя: Пономарьова О. М.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1025/16-а
Провадження № 2-а/0158/25/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

16 червня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Пономарьової О.М.

при секретарі Грубі М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах громадянина Афганістану ОСОБА_3 до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення іноземця, -

в с т а н о в и в:

Громадянин Афганістану ОСОБА_3 через свого представника звернувся до суду з адміністративним позовом до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення іноземця.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 27.03.2016 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону підполковником ОСОБА_5 було прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі території України, яким вирішено примусово повернути позивача за межі території України та зобов'язати його покинути території України у термін до 28 березня 2016 року. Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки встановлений відповідачем термін виконання оскаржуваного рішення випадає на час, коли позивач перебував під адміністративним арештом; через неправильно встановлені оскаржуваним рішенням строки виконання позивач був позбавлений можливості самостійно залишити територію України; оскаржуване рішення було вручене йому після встановленого терміну його виконання. Просить визнання протиправним та скасування зазначене рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі території України.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких додаткових заяв чи заперечень проти позову не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача по наявних у матеріалах справи доказах, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріли справи, суд дійшов наступного висновку.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 27.03.2016 року, винесеного начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону підполковником ОСОБА_5, встановлено, що 27 березня 2016 року ОСОБА_3 було виявлено та затримано без документів, що посвідчують особу, в складі групи осіб які намагались незаконно перетнути державний кордон. У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вирішено примусово повернути останнього за межі України та зобов'язати його покинути територію України у термін до 28 березня 2016 року. Вказане рішення вручене позивачу, про що свідчить його підпис. Дата вручення у наданій суду копії рішення не зазначена (а.с.7-8).

Як вбачається з протоколу про адміністративне затримання від 27 березня 2016 року, ОСОБА_3 був затриманий 27 березня 2016 року о 2 год. 30 хв. на термін до трьох діб посадовими особами відділу Прикордонної служби «Ужгород» за спробу незаконного перетину державного кордону за 500 м. до лінії розмежування державного кордону. Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_3 поміщений у ВТТ «Чоп», де перебував до 02 год. 45 хв. 30 березня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства може бути примусово повернутий в країну походження або третю країну, якщо його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Таким чином, з системного аналізу ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» можна зробити висновок, що рішення про примусове повернення приймається з метою спонукання іноземця або особи без громадянства до вжиття заходів для самостійного повернення за межі території України. В іншому разі невиконання такого рішення або ухилення від його виконання може тягнути за собою примусове видворення, яке здійснюється на підставі рішення суду за адміністративним позовом відповідного органу.

Пунктом 1.7 Інструкції передбачено, що примусове повернення передбачає виїзд іноземця з України за рішенням територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин про підстави прийняття такого рішення прокурора з оформленням відповідних документів, доведенням до іноземця зобов'язання про його добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк та здійсненням подальшого контролю за виконанням іноземцем цього зобов'язання.

Також, відповідно до п. 2.1 Інструкції рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (форма рішення міститься у Додатку № 1 до Інструкції) готується у двох примірниках посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органу СБУ і затверджується начальником (заступником начальника) відповідного органу або особою, яка виконує його обов'язки, за наявності підстав, зазначених у пункті 1.6 розділу І цієї Інструкції, з подальшим повідомленням щодо рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства протягом 24 годин прокуророві за територіальністю про підстави прийняття такого рішення.

Один із примірників рішення про примусове повернення негайно видається іноземцю, стосовно якого воно прийнято. Інший примірник залишається в органі, який його прийняв.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю в присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

В супереч вище перелічених нормативно правових актів, ОСОБА_3, будучи адміністративно затриманим 27.03.2016 року терміном на три доби, був позбавлений права виконати оскаржуване рішення, яким його зобов'язали покинути територію України у термін до 28.03.2016 року. Також суду не надано належних доказів вручення позивачу копії оспорюваного рішення, оскільки у повідомлені відсутня дата отримання позивачем відповідного рішення, з чого можна зробити висновок про те, що копій рішення ОСОБА_3 у відповідний до закону строк, вручено не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 27.03.2016 року.

Оскільки представник позивача просив залишити судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. за ним, судом не вирішується питання про стягнення їх з відповідача відповідно ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158, 159, 160-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах громадянина Афганістану ОСОБА_3 до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення іноземця - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону підполковника ОСОБА_5 від 27.03.2016 року про примусове повернення ОСОБА_3 за межі України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Пономарьова