Справа № 164/547/15-а 2-а/164/18/15
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Львів № 876/6139/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Маневицько-Любешівського об`єднаного районного військового комісаріату про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2015 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Маневицько-Любешівського об`єднаного районного військового комісаріату про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за № 30 від 20.04.2015 р.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 14.05.2015 р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального і процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.05.2015 р. скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.41 КАС України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Частиною першою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Отже, передбачена вказаною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі нез`явлення громадянина України за викликом до військового комісаріату для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Як видно із матеріалів справи та встановлено судом, 15 квітня 2015 року службовими особами Маневицько-Любешівського об`єднаного районного військового комісаріату вживались заходи щодо вручення позивачу повістки про виклик до військового комісаріату - на 15 квітня 2015 року. Однак, позивач відмовився від отримання повістки, що підтверджується актом про факт відмови від її отримання від 15 квітня 2015 року, складеним службовими особами військового комісаріату. (а.с.15 )

Четверо осіб, якими складено зазначений акт, були допитані судом першої інстанції як свідки, й підтвердили, що за місцем роботи позивача намагались повідомити його про виклик, однак останній відмовився від отримання повістки у зв`язку з проходженням лікування. Дані свідки усно повідомляли позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Проте, ні на момент відмови від отримання повістки, ні на час розгляду протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надав підтверджуючих документів про необхідність лікування.

У визначений день і час позивач до військового комісаріату не з`явився.

15.04.2015 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. Даний протокол містить записи про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі, від дачі пояснень та від отримання другого примірника протоколу (засвідчені підписами свідків), а також про те, що заяв чи клопотань від нього не надходило.

У зазначеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 20 квітня 2015 року о 10:00 год. в кабінеті військового комісара за адресою: смт. Маневичі, вул. К. Маркса,11.

Оскільки позивач протягом 15.04.2015 р. у зв`язку з відмовою від отримання повістки та підписанні в розписці про отримання повістки для проходження медичної комісії та уточнення облікових даних до військового комісаріату не з`явився, відповідачем 20.04. 2015 року прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення за № 30.

Обговорюючи правомірність дій відповідача та оспорюваної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 249 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі Кодекс) справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

ст. 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 254 Кодексу передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно частини першої статті 276 та частини першої статті 277 Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення; у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

ст. 278 Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 Кодексу).

Статтею 268 Кодексу визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до цієї норми, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно положень статті 283 Кодексу, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову по справі, яка підписується цією посадовою особою.

З огляду на вказані норми, колегія суддів вважає, що Кодексом України про адміністративне правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, з метою недопущення безпідставного притягнення її до відповідальності, і що це є гарантією об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як видно із матеріалів справи, при прийнятті постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем враховано підтверджені доказами відмову позивача в отриманні повістки, факт неявки за викликом до військового комісаріату, протокол про адміністративне правопорушення, складений у відповідності до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який, зокрема, містить засвідчені свідками записи про відмову позивача в його підписанні, дачі пояснень та отриманні другого примірника.

Тобто, відповідач керувався доказами, що передбачені статтею 251 вказаного Кодексу, які доводять факт порушення позивачем обов`язку, визначеного частиною першою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», внаслідок відмови від отримання повістки.

Пояснення свідків дають підстави зробити висновок, що позивачу не могло не бути відомо про намагання працівників військового комісаріату викликати його та забезпечити дотримання його прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не свідчать про те, що позивачем вживались заходи з метою реалізації вищевказаних прав.

Отже, посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, адже не доводять відсутності самого факту порушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 41, ст.160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.05.2015 року у справі за № 164/547/15-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 17.06.2016 року.