Справа № 822/794/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/794/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л.
за участі:представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо винесення постанови про накладення штрафу від 13 квітня 2016 р. ВП №50432275 та скасувати зазначену постанову.

Ухвалою суду від 30.05.2016 р. замінено неналежного відповідача на належного - управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради повністю виконало виконавчий лист №683/194/15-а, виданий 01.10.2015 р., а тому накладення штрафу є неправомірним.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відмітив, що рішення суду виконано лише частково, а рішення комісії з питань призначення соціальних допомог від 13.10.2015 р. не стосується виконання рішення. Також вважає, що рішення позивачем мало бути прийнято після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавчий лист №683/194/15-а, виданий 01.10.2015 року Старокостянтинівським районним судом, яким визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області щодо призупинення виплати ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за червень 2014 року та зобов'язано виплатити цю допомогу; також зобов'язано Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року шляхом прийняття відповідного рішення.

10.03.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень прийнято постанову (ВП №50432275) про відкриття виконавчого провадження, в якій було зазначено про необхідність боржника добровільно виконати постанову у строк до семи днів з моменту її винесення, про що письмово повідомити відділ ДВС.

За результатами розгляду вказаної постанови позивач листом від 25.03.2016 р. за №07/743/16 повідомив орган виконавчої служби, що на виконання рішення суду ОСОБА_3 виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям за червень 2014 р. у розмірі 2499,83 грн.; також комісією з питань призначення соціальних допомог 13.10.2015 р. розглянуто питання щодо призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. та прийнято рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

30.03.2016 р. за №936 старшим державним виконавцем винесено вимогу управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, згідно якої державний виконавець вимагав у строк до 10.04.2016 р. виконати рішення суду в частині "розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року шляхом прийняття відповідного рішення".

Управління листом від 08.04.2016 р. за №07/885/16 знову повідомило державного виконавця про те, що комісією з питань призначення соціальних допомог 13.10.2015 р. розглянуто питання щодо призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. та прийнято рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

13.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень прийнято постанову (ВП №50432275) про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 680 грн.

При цьому у постанові державним виконавцем зазначено, що протягом строку перебування на виконанні виконавчого документа посадові особи управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради заходів щодо добровільного виконання рішення не вжили та таких не вживають.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (далі - Закон №606-XIV) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №606-XIV у виконавчому документі зазначається, зокрема, резолютивна частина рішення.

Фактичне виконання рішення означає його виконання згідно з виконавчим документом; в свою чергу, виконавчий документ має містити вимогу (зобов'язання) до боржника згідно резолютивної частини рішення.

Виконавчий лист №683/194/15-а містить зобов'язання управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради:

1) виплатити ОСОБА_3 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям за червень 2014 року;

2) розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року шляхом прийняття відповідного рішення.

На думку відповідача, яка знайшла відображення у вимозі та в оскаржуваній постанові, управлінням не розглянуто питання щодо призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року шляхом прийняття відповідного рішення, тому рішення в цій частині боржником не виконано.

Позивач же вважає, що рішення у цій частині також виконано, на підтвердження чого надає рішення комісії з питань призначення соціальних допомог.

Суд звертає увагу на те, що рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 23 квітня 2015 р. за №125 затверджено Положення про комісію з питань призначення соціальних допомог (далі - Положення) та затверджено склад такої комісії.

Відповідно до п.2.1, 2.4, 2.5 Положення комісія з питань призначення соціальних допомог створюється відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради.

До складу комісії входять представники управління соціального захисту населення, центру зайнятості, інших галузевих управлінь і відділів виконавчого комітету міської ради, депутати міської ради. При необхідності можуть залучатись фахівці інших відомств і служб.

Головою комісії виконавчий комітет затверджує заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, який відповідає за соціальні питання.

Отже, комісія з питань призначення соціальних допомог не є структурним підрозділом управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради та є окремим суб'єктом.

При цьому резолютивна частина постанови по справі №683/194/15-а (яка вказана у виконавчому листі) містить зобов'язання стосовно вчинення дій саме управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради.

В даному рішенні (по справі №683/194/15-а) місцевим судом також було встановлено, що призначення державної соціальної допомоги ОСОБА_3 та його сім'ї, продовження виплати допомоги з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року було здійснено згідно рішень управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради. Призупинено виплату вказаної допомоги було здійснено також згідно розпорядженням позивача.

Таким чином, обов'язок щодо розгляду питання стосовно призначення ОСОБА_3 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року шляхом прийняття відповідного рішення позивачем не виконано.

Причини, з яких вказане питання не було розглянуте управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, позивачем не зазначені та суду невідомі, однак вони не мають правового значення в межах розгляду спірних правовідносин.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч.1 ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження може звернутися до адміністративного суду першої інстанції із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідач, вважаючи, що розгляд питання щодо призначення державної соціальної допомоги у спірному випадку може бути вирішено комісією з питань призначення соціальних допомог (та що це буде достатнім та належним способом виконання рішення суду), або що таке питання не відноситься до його повноважень, не був позбавлений права, а навіть повинен був звернутись до суду із заявою про роз'яснення рішення, або із заявою про зміну способу та порядку виконання постанови.

В даному випадку розгляд відповідного питання комісією з питань призначення соціальних допомог не свідчить про виконання рішення суду позивачем, оскільки такого обов'язку на комісію судовим рішенням не покладалось, позивачем же рішення в цій частині не виконано.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що у разі розгляду та прийняття управлінням спірного питання навіть до відкриття виконавчого провадження, вказані дії також вважались б належним виконанням судового рішення та не потребували б подальшого повторного розгляду.

Отже, позивачем не було надано доказів, які б свідчили про повне виконання ним вищевказаного судового рішення, або що таке рішення не було виконано з поважних причин.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Також, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в п. 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

За змістом п.68 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Отже, законодавством встановлено обов'язковість рішень суду, що набрали законної сили, а невиконання таких рішень призводить до визначених заходів відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.89 Закону №606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу за невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Враховуючи, що прийняття оскаржуваної постанови відповідає вимогам чинного законодавства, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 71, 86, 158-163, 254, 255 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17 червня 2016 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк