Справа № 826/1923/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 червня 2016 року справа №826/1923/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А. за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні за власною ініціативою питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовомКиївського університету туризму, економіки та права
доВідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправними та скасування постанов
В С Т А Н О В И В:

Київський університет туризму, економіки і права (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва суду із позовною заявою до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подпоріна Романа Олександровича, в якій, з урахуванням подальшої зміни позовних вимог, просить: 1) визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 30 грудня 2015 року ВП №36807194; 2) визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про арешт коштів боржника від 28 січня 2016 року ВП №49747954.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/1923/16, залучено до участі в адміністративній справі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2016 року замінено первинного відповідача - Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подпоріна Романа Олександровича, належним відповідачем - Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), виключивши останнього з числа третіх осіб.

В судовому засіданні 15 березня 2016 року представники позивача позові вимоги підтримали, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, у зв'язку з неможливістю розглядати даний спір в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту та матеріалів адміністративного позову, позивач оскаржує постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подпоріна Романа Олександровича про стягнення з боржника виконавчого збору та про арешт коштів боржника, що стосуються виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року по справі №2604/2021/2012.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в порядку цивільного судочинства, встановлює Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частини другої статті 383 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

З аналізу вказаних норм вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, оскаржується сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, з огляду на те, що позивач, як боржник, є стороною виконавчого провадження та, що спірна постанова прийнята під час виконання рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, та в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року по справі №2604/2021/2012, суд вважає, що позовні вимоги Київського університету туризму, економіки та права до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 30 грудня 2015 року ВП №36807194 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Наведене вище відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 лютого 2016 року у справі №6-3077цс15. Так, При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами Цивільного процесуального кодексу України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що провадження у адміністративній справі №826/1923/16 підлягає закриттю.

Відповідно до частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд роз'яснює позивачеві, що він не позбавлений права звернутися до суду, який видав виконавчий документ - Дніпровського районного суду міста Києва, із відповідною скаргою у порядку статті 383 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 157, статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №826/1923/16 за позовом Київського університету туризму, економіки та права до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко