Справа № 810/4204/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м.Київ 810/4204/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання: Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УкрТрансОіл-2009

до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС в Київській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрТрансОіл-2009" з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівсьокму районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 20.08.2015 № 01/3150.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками викладеними в Акті позапланової виїзної документальної перевірки (з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України по контрактах: ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013, № НГКЛ-У/2 від 06.11.2014, № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014, № 786 від 30.07.2013, № ВО10-14-30 від 20.01.2014, № 29-2014РР від 15.11.2014, № 3374267 від 23.09.2013 за період з 01.09.2013 по 20.06.2015) від 07.07.2015 № 1505/10-16-22-01/38274072 та відповідно, прийнятим на підставі цих висновків податковим повідомленням - рішенням про нарахування суми грошового зобовязання (пені) за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за невиконання зобовязань на загальну суму 200205398,20 грн.

Позивач стверджує, що підприємством не було порушено граничних термінів у сфері ЗЕД, оскільки відповідно до умов контрактів № 786 від 30.07.2013, № ВО10-14-30 від 20.01.2014, № 29-2014РР від 15.11.2014, № 3374267 від 23.09.2013, після перерахування ТОВ УкрТрансОіл-2009 грошових коштів контрагентам, товари були своєчасно ввезені на територію України, що підтверджується тимчасовими формами вантажних митних декларацій. Крім того, грошові кошти перераховані підприємством за умовами контрактів № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013, № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014 було стягнуто ТОВ УкрТрансОіл-2009 з контрагента у судовому порядку.

За наведених обставин, позивач вважає висновки Акта перевірки безпідставними та необґрунтованими, що свідчить про відсутність підстав для нарахування підприємству суми грошового зобовязання (пені) за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за невиконання зобовязань у розмірі 200205398, 20 грн.

Таким чином, на думку позивача, податкове повідомлення рішення від 20.08.2015 № 01/3150 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Під час судового розгляду справи, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав суду додаткові пояснення, а також додаткові докази на підтвердження обставин викладених в адміністративному позові та письмових поясненнях.

У судових засіданнях представник позивача, звертав увагу суду на те, що згідно з вимогами чинного законодавства імпортований товар вважається доставленим на митну територію України з моменту перетину митного кордону України, а не з моменту оформлення ВМД, як то вважає відповідач.

Разом з цим, представник позивача неодноразово наголошував на тому, що підприємством було подано позовні заяви до суду з вимогами про стягнення з Компанії «Golden Gate International Holdings Limited» перерахованих ТОВ УкрТрансОіл-2009 коштів за умовами контрактів № ГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 та № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014, проте, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачем не було зупинено стоків на період розгляду вказаних позовів в суді, та безпідставно нараховувалась пеня.

Крім іншого, представник позивача також пояснив суду, що доказів на підтвердження поставки товару або своєчасного повернення грошових коштів у розмірі 66900,90 дол. США, які були перераховані 20.10.2014 на користь нерезидента SIBUR Іnternetional GmbH за умовами контракту № ВО10-14-30 від 30.01.2014, у сумі 822494,35 ( 694005,62+128488,73) дол. США, які були перераховані 12.12.2014 на користь нерезидента Компанії NEW Globe Corporation limited на виконання умов контракту № НГКЛ-У/2 від 06.11.2014, а також у розмірі 68215,18 дол. США, перерахованих 02.09.2014 на користь нерезидента Компанії «Vitol S.A.» за умовами контракту № 3374267 від 23.09.2013 та на суму 1000000,00 перераховану02.07.2014 на виконання умов контракту № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014 укладеного з нерезидентом Компанією Golden Gate International Holdings Limitedна підприємство надати суду не може, проте вважає, що відповідачем все ж таки неправомірно була нарахована пеня на вказані суми, а саме у розмірі 915763,86 (3172,66+694005,62+128488,73+ 12365,54+77731,31) грн.

З огляду на зазначене, представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позову не визнав та надав суду письмові заперечення на адміністративний позов.

Представники Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області у судовому засіданні в обґрунтування доводів заперечень посилались на обставини викладені в Акті перевірки.

Крім того, додатково пояснили суду, що згідно з вимогами чинного законодавства датою імпорту у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція підлягає митному оформленню слід вважати дату завершення оформлення ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт»).

Таким чином, на думку представників податкової інспекції, в даному випадку, єдиним документом, яким підтверджується факт здійснення поставки товарів за імпортним контрактом може бути лише належним чином оформлена ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт»).

Отже, представники відповідача зазначили, що саме з вказаних підстав, податковим органом не було прийнято та не приймаються до уваги тимчасові декларації надані позивачем.

Представники відповідача також пояснили суду, що на суми заборгованості, а саме: 17541883,31 дол. США та 1860575,00 дол. США, про стягнення яких позивач звертався до суду пеня ЗЕД податковою інспекцією не нараховувалась.

Водночас, враховуючи принцип першої події передплати закривались вантажно-митними деклараціями ІМ-40 в порядку черговості здійснення передплат.

За наведених обставин, представники відповідача у судових засіданнях стверджували, що податковим органом була правомірно нарахована пеня ТОВ УкрТрансОіл-2009 за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки в іноземній валюті (по контрактах: ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013, № НГКЛ-У/2 від 06.11.2014, № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014, № 786 від 30.07.2013, № ВО10-14-30 від 20.01.2014, № 29-2014РР від 15.11.2014, № 3374267 від 23.09.2013 за період з 01.09.2013 по 20.06.2015) від 07.07.2015 № 1505/10-16-22-01/38274072, що становить 200205398,00 грн. та свідчить про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, під час розгляду справи представники відповідача також звертали увагу суду на те, що в порушення вимог чинного законодавства підприємством не було подано декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами за ІІІ квартал 2014 року, ІVквартал 2014 року, І квартал 2015 року, у звязку з чим ТОВ УкрТрансОіл-2009 притягнуто податковою інспекцією до відповідальності та накладено штраф у загальному розмірі 510,00 грн.

На підставі викладеного, представники відповідача зазначили, що вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи у період з 16.06.2015 по 30.06.2015 посадовими особами Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ УкрТрансОіл-2009 з питань дотримання вимог валютного та іншого законодавства по контрактах: ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013, № НГКЛ-У/2 від 06.11.2014, № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014, № 786 від 30.07.2013, № ВО10-14-30 від 20.01.2014, № 29-2014РР від 15.11.2014, № 3374267 від 23.09.2013 за період з 01.09.2013 по 20.06.2015, за період з 01.09.2013 по 30.06.2015.

Результати даної перевірки оформлено Актом № 15-05/10-16-22-01/38274072 від 07.07.2015 (далі - Акт перевірки).

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки посадовими особами податкового органу зафіксовано несвоєчасне надходження товарів, що призвело до порушення субєктом господарської діяльності вимог статті 2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), Постанови правління НБУ від 20.08.2014 № 515, Постанови правління НБУ від 20.11.2014 № 734, Постанови правління НБУ від 20.11.2014 № 734 з врахуванням положень п. 2 ст. 4 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Вказаних висновків посадові особи податкової інспекції в Обухівському районі дійшли встановивши наступне:

1. 30.07.2013 ТОВ «Укртрансоіл-2009» заключило контракт № 786 з нерезидентом - ЗАО «Завод синтетичного спирта».

На виконання умов вказаного контракту ТОВ УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента ЗАО "Завод синтетичного спирта" згідно платіжного доручення № 34 від 27.10.2014 в сумі 1609836,99 дол. США (граничний термін повернення 25.01.2015).

Станом на час проведення перевірки підприємством не розмитнено товарно-матеріальні цінності на загальну суму 271733,25 дол.США.

2. 30.01.2014 ТОВ УкрТрансОіл-2009 заключило контракт № ВО10-14-030 з компанією нерезидентом Компанією - «SIBUR International GmbH».

На виконання умов цього контракту TOB УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента «SIBUR International GmbH згідно платіжного доручення № 9 від 09.09.2014 в сумі 2358300,00 дол. США (граничний термін повернення 08.12.2014).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 18.12.2014 товаро-матеріальні цінності в сумі 9043,88 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 10 днів.

Крім того, платіжним дорученням № 10 від 20.10.2014 ТОВ УкрТрансОіл-2009 було перераховану кошти за вказаним контрактом в сумі 2339425,00 дол США (граничний термін повернення 18.01.2014).

Платіжним дорученням № 25-04 від 19.01.2015 повернуто валютні кошти в сумі 66900, 90 дол. США, але з порушенням граничних термінів на 1 день.

3. 15.11.2014 ТОВ УкрТрансОіл-2009 заключило контракт № 29-2014/РР з компанією нерезидентом ООО «Інтерсервіс».

На виконання умов цього контракту TOB УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента ООО «Інтерсервіс» згідно платіжного доручення № 2 від 18.11.2014 в сумі 3366480,00 дол. США (граничний термін повернення 16.02.2015).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 03.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 223480,32 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 15 днів.

4. 06.11.2014 ТОВ УкрТрансОіл-2009 заключило контракт № НГКЛ-У/2 з компанією «NEW Globe Corporation limited».

На виконання умов цього контракту TOB УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента компанії «NEW Globe Corporation limited» згідно платіжного доручення № 1 від 12.12.2014 в сумі 485000,00 дол. США (граничний термін повернення 12.03.2015).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 07.04.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 411615,64 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 26 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 08.04.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 73384,36 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 27 днів.

5. 23.09.2013 ТОВ УкрТрансОіл-2009 заключило контракт № 3374267 з нерезидентом Компанією «Vitol S.A.».

На виконання умов цього контракту TOB УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента Компанії «Vitol S.A.» згідно з даними платіжного доручення № 7 від 03.07.2014 в сумі 845250,00 дол. США (граничний термін повернення 01.10.2014).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 07.10.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 27229,60 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 6 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 08.10.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 338350,00 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 7 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 10.10.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 90334,40 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 9 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 14.10.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 101527,81 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 13 днів.

Відповідно до платіжного доручення № 8 від 02.09.2014 на виконання умов вказаного контракту ТОВ УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента Компанії «Vitol S.A.» в сумі 690000,00 дол. США (граничний термін повернення 01.12.2014).

Платіжним дорученням № 1531_170 від 05.12.2014 повернуто валютні кошти в сумі 68215,18 дол. США, але з порушенням граничних термінів на 4 дні.

6. 02.04.2013 ТОВ УкрТрансОіл-2009 заключило контракт № ГГІХЛ-У/9 з компанією «Golden Gate International Holdings Limited».

На виконання умов цього контракту TOB УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента Компанії «Golden Gate International Holdings Limited»:

1) відповідно до платіжного доручення № 1 від 23.07.2014 в сумі 3650054,42 дол. США (граничний термін повернення 21.10.2014).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 16.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 410227,44 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 65 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 04.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 173353,40 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 44 дні.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 05.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 901045,30 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 45 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 09.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 214508,00 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 49 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 10.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 473457,80 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 50 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 11.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 121719,30 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 51 день.

2) відповідно до платіжного доручення № 6 від 21.07.2014 в сумі 5500000,00 дол. США (граничний термін повернення 19.10.2014).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 16.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 541673,95 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 58 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 18.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 1267714,28 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 60 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 23.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 310949,49 доларів США повернуто з порушенням граничних термінів на 65 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 24.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 1493006,89 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 66 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 25.12.2014 оварно-матеріальні цінності в сумі 122363,24 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 67 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 13.01.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 751159,82 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 86 днів.

Відповідно до платіжного доручення № 25_34 від 15.01.2015 передплату у сумі 300000,00 дол. США було повернуто з порушенням граничних строків розрахунків на 88 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 28.01.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 184238,60 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 101 день.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 10.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 528893,73 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 114 днів.

3) відповідно до платіжного доручення № 7 від 28.07.2014 в сумі 6800000,00 дол. США (граничний термін повернення 21.10.2014).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 10.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 19922,67 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 107 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 12.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 269094,32 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 109 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 16.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 141137,08 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 113 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 18.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 461611,31 доларів США повернуто з порушенням граничних термінів на 115 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 19.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 313533,43 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 116 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 24.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 79308,74 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 121 день.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 25.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 108195,58 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 122 дня.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 26.02.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 26890,39 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 123 дня.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 04.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 102195,33 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 129 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 13.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 81804,8 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 138 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 16.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 166265,60 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 141 день.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 18.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 82236,40 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 143 дня.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 25.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 21949,61 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 150 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 27.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 42472,79 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 152 дня.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 03.04.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 49580,84 доларів США повернуто з порушенням граничних термінів на 159 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 07.04.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 163971,47 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 163 дня.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 04.06.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 2034805,32 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 221 день.

Станом на 30.06.2015 сума неповернутої передплати перерахованої 27.10.2014 становить 2635024,32 дол США, а тому прострочення граничних термінів складає 247 днів.

4) відповідно до платіжного доручення № 8 від 12.08.2014 в сумі 1006590,50 дол США (граничний термін повернення 10.11.2014).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 232 дня.

5) відповідно до платіжного доручення № 9 від 18.09.2014 в сумі 1501390,21 дол США (граничний термін повернення 17.12.2014).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 195 днів.

6) відповідно до платіжного доручення № 10 від 24.09.2014 в сумі 4300000,00 доларів США (граничний термін повернення 23.12.2014).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 189 днів.

7) згідно з даними платіжного доручення № 11 від 14.10.2014 в сумі 1006590,50 доларів США (граничний термін повернення 12.01.2015).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 169 днів.

8) відповідно до платіжного доручення № 13 від 12.11.2014 в сумі 340484,07 дол США (граничний термін повернення 10.02.2015).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 140 днів.

9) відповідно до платіжного доручення № 14 від 01.12.2014 в сумі 148850,71 дол США (граничний термін повернення 01.03.2015).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 121 день.

10) відповідно до платіжного доручення № 2 від 26.08.2014 в сумі 500564,05 доларів США (граничний термін повернення 25.11.2014).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 11.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 240883,30 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 17 днів.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 12.12.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 259680,80 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 18 днів.

7. 10.06.2013 ТОВ УкрТрансОіл-2009 заключило контракт № ГГІХЛ-У/11 з компанією «Golden Gate International Holdings Limited».

На виконання умов цього контракту TOB УкрТрансОіл-2009 здійснило перерахування коштів на користь нерезидента Компанії «Golden Gate International Holdings Limited»:

1) відповідно до платіжного доручення № 1 від 02.07.2014 в сумі 1000000,00 дол США (граничний термін повернення 30.09.2014).

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 02.10.2014 товарно-матеріальні цінності в сумі 1000000,00 дол США повернуто з порушенням граничних термінів на 2 дні.

2) відповідно до платіжного доручення № 13 від 29.09.2014 в сумі 3229831,45 дол США (граничний термін повернення 28.12.2014).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 184 дні.

3) відповідно до платіжного доручення № 14 від 14.10.2014 в сумі 2301306,86 дол США (граничний термін повернення 12.01.2015).

Станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 160 днів.

Крім того, в ході проведення перевірки посадовими особами податкового органу було встановлено порушення субєктом господарської діяльності вимог пункту 2 статті 10 ДКМУ від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та контролю», а саме: підприємством не подано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, шо належать резиденту України і знаходяться за її межами за 3й квартал 2014 року (станом на 01.10.2014), 4й квартал 2014 року (станом на 01.01.2015) та 1 квартал 2015 року (станом на 01.04.2015), а також не вказано у 2 розділі Декларації суми простроченої дебіторської заборгованості, відповідно до статті 16 ДКМУ від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та контролю».

За вказане порушення податковим органом накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

На підставі даних висновків Акта перевірки Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 01/3/50 від 20.08.2015 відповідно до змісту якого ТОВ УкрТрансОіл-2009 нараховано суму грошового зобовязання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків ЗЕД та за невиконання зобовязань у розмірі 200205398,20 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Закон України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (далі Закон № 185/94-ВР) був прийнятий Верховною Радою України в 1994 році з метою запобігання безпідставному вивезенню валютних цінностей та майна за межі України, у звязку з чим встановлено граничні строки одержання валютної виручки за вивезений товар, в разі його експорту, або одержання товару, в разі здійснення авансового платежу за межі України. Крім того, вказаним Законом передбачено відповідальність за порушення вказаних строків у вигляді пені, що нараховується за кожний день прострочення.

Так, статтею 2 Закону № 185/94-ВР "передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Частиною четвертою вказаної статті Національному банку України надано право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

У період здійснення позивачем авансових платежів на користь нерезидентів (за умовами контрактів ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013, № НГКЛ-У/2 від 06.11.2014, № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014, № 786 від 30.07.2013, № ВО10-14-30 від 20.01.2014, № 29-2014РР від 15.11.2014, № 3374267 від 23.09.2013 у період з 01.09.2013 по 20.06.2015 та у період з 01.09.2013 по 30.06.2015) Національний банк України постановами правління "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" від 20.08.2014 № 515, від 20.11.2014 № 734 та від 01.12.2014 № 758 зменшував визначений статтею 2 Закону № 185/94-ВР строк та встановлював, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до статті 4 Закону України № 185/94-ВР порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами 27.10.2014 на виконання умов контракту № 786, укладеного 30.07.2013 з нерезидентом - ЗАО «Завод синтетичного спирта» ТОВ «УкрТрансОіл-2009» здійснило перерахування грошових коштів у сумі 1609836,99 доларів США. (том 1, а.с. 133-142).

Як вбачається з Акта перевірки, посадові особи податкового органу в ході проведення перевірки встановили, що станом на 30.06.2014 залишились не розмитнені товаро - матеріальні цінності на загальну суму 271733,25 дол США, оскільки відсутні ВМД ІМ-40, а товар на зазначену суму завезено по тимчасовим митним деклараціям від 21.07.2014 ВМД № 040751, ВМД № 040752.

За наведених обставин податковим органом встановлено порушення ТОВ «УкрТрансОіл - 2009» законодавчо визначеного строку розрахунків на 156 днів (з 26.01.15 - 30.06.2015) та нараховано суму штрафу у розмірі 2010576,69 грн.

При цьому, представники відповідача під час судового розгляду справи підтвердили, що товар на загальну суму 271733,25 дол. США було завезено на територію України по тимчасовим митним деклараціям 21.07.2014. Проте, зауважили, що декларації тимчасового характеру не можуть бути прийняті податковим органом до уваги, оскільки при проведенні митних операцій датою імпорту у випадку ввезення продукції на територію України в розумінні статті 2 Закону № 185/94-ВР, якщо така продукція підлягає митному оформленню слід вважати дату завершення оформлення ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт»).

У свою чергу, вказані доводи Державної податкової інспекції в Обухівсьокму районі Головного управління ДФС у Київській області не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Приписами статті 1 Закону України від 16.04.1991 № 959-ХІІ "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що моментом здійснення експорту (імпорту) товару є момент перетину товару митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця покупцю. Отже, саме з цього моменту починається митний контроль, який закінчується після митного оформлення товару, а вже митне оформлення передбачає надання декларації та інших документів, необхідних для митного оформлення.

Тобто, моментом вчинення імпортної операції, зокрема, моментом поставки за такою операцією, для застосування статей 2 та 4 Закону № 185/94-ВР» слід вважати дату фактичного перетину імпортним товаром митного кордону України.

Так, пунктом 1 розділу «Справи по спорах з приводу реалізації публічної фінансової політики» підсумків Верховного Суду України, викладених в рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень, на підставах передбачених пунктом 1 частини 1статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за перше півріччя 2012 року від 01.02.2013 закріплено, що моментом здійснення імпортної операції, а саме моментом поставки товару по такій операції, для застосування статей 2,3,4 Закону України від 23.09.1994 р № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є момент фактичного перетину імпортним товаром митного кордону України, який співпадає з державним кордоном України.

Аналогічна правова позиція викладена також Вищим адміністративним судом України в постановах від 11.02.2014 у справі № К/9991/31456/11 та від 14.07.2014 по справі № К/9991/30799/11, де зазначено, що оформлена ВМД не є єдиним документом, яким підтверджується факт та дата фактичного переміщення товару через митний кордон України, оскільки перебування товару під митним контролем неможливо без фактичного ввезення на територію України і при цьому первинним є фактичне переміщення товарів через митний кордон України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність на вантаж товаросупроводжуючого документа, з відтиском штампу «під митним контролем» з відповідною датою, яка підтверджує факт перетину митного кордону України».

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеної в постанові від 16.01.2012 у справі № 21-412а11. Так, колегія суддів Верховного суду України, здійснюючи перегляд судових рішень попередніх інстанцій зазначила, що моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону № 185/94-ВР є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного суду України дійшла висновку, що рішення суду касаційної інстанції у справі, що переглядається, про правомірність застосування до позивача санкцій у звязку з порушенням строків розрахунків у іноземній валюті є помилковим та не відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в тому числі в постанові від 4 липня 2011 року № 21-136а11.

Відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, підсумовуючи викладене, судом встановлено, що твердження податкового органу відносно того, що обчислення строку для ввезення імпортованого товару має тривати до моменту оформлення митної декларації є безпідставним.

Суд вважає за необхідне зазначити, що митна декларація є доказом завершення митного оформлення товару та його випуску у вільний обіг і не завжди дата її оформлення збігається з датою ввезення товару на митну територію України. Факт ввезення товару, як правило, підтверджується відмітками митниці "Під митним контролем" на товарно -супровідних документах (інвойсах, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), коносаментах тощо).

Та обставина, що позивачем не завершено митне оформлення імпортованого товару (не оформлено митну декларацію), ввезеного на митну територію України в межах передбаченого статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті"строку, не утворює правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 4 цього Закону.

Аналогічна правова позиція викладена Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 01.07.2009 по справі № 21-890.

При цьому, суд звертає увагу, що перебіг 90-денного строку по операціям з імпорту слід відраховувати з моменту здійснення авансового платежу до моменту фактичного перетину товаром митного кордону України, а не від подачі ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт»).

Під час судового розгляду судом встановлено, що поставлений (за умовами контракту № 786 від 30.07.2013) нерезидентом ЗАО «Завод синтетичного спирта» товар (по передплаті ТОВ «УкрТрансОіл 2009» від 27.10.2014) на суму 271733,25 доларів США перетнув митний кордон України в межах визначеного законом граничного строку (до 26.01.2015), а саме 21.07.2014. Факти і дати перетину кордону посвідчуються штампами митниці «Під митним контролем», проставленими на тимчасових митних деклараціях від 21.07.2014 ВМД № 040751, ВМД № 040752 (том І, а.с. 49-52).

Суд також приймає до уваги ту обставину, що наявність вказаних тимчасових митних декларацій, а також факт перетину митного кордону України товарно-матеріальними цінностями на суму 271733,25 доларів США відповідачем не заперечується.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що склад правопорушення в діях позивача відсутній. Отже, суму пені ЗЕД у розмірі 2010576,69 відповідачем нараховано неправомірно.

В ході проведення перевірки посадовими особами податкового органу також було встановлено, що на виконання умов контракту № ВО10-14-030 укладеного з компанією нерезидентом Компанією - «SIBUR International GmbH» TOB «УкртТрансОіл-2009» 09.09.2014 здійснило перерахування коштів у сумі 2358300,00 дол США та 20.10.2014 - в сумі 2339425,0 дол. США (згідно з даними платіжного доручення № 9 та № 10).

Граничними термінами одержання товару за вказаними авансовими платежами є 08.12.2014 та 18.01.2014 відповідно.

Проте, відповідач стверджує, що згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 18.12.2014 товаро-матеріальні цінності в сумі 9043,88 дол США (за проплатою від 09.09.2014) повернуто порушенням граничних термінів на 10 днів. Платіжним дорученням № 25-04 від 19.01.2015 повернуто валютні кошти в сумі 66900,90 дол США (за проплатою від 20.10.2014) з порушенням граничних термінів на 1 день.

За вказані порушення податковим органом нараховано ТОВ «Укртрансоіл-2009» відповідні суми штрафів у розмірі 4226,44 грн. та 3172,66 грн.

Водночас, як стверджує позивач та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме штампом митниці «Під митним контролем», проставленим на тимчасовій митній декларації від 04.11.2014 ВМД № 41056 (том І, а.с. 55-56) товарно-матеріальні цінності зокрема на суму 9043,88 дол США надійшли в межах визначеного законодавством граничного терміну, а саме до 08.12.2014.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «УкрТрансОіл-2009» не було допущено порушень граничного терміну за авансовим платежем від 09.09.2014 у сумі 2358300,00 дол США, в тому числі і на суму 9043,88 дол США.

Отже, наведене свідчить, що податковим органом було безпідставно нараховано позивачу суму штрафу у розмірі 4226,44 грн.

Разом з цим, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи податкової інспекції про порушення ТОВ «УкрТрансОіл-2009» граничного терміну повернення валютних коштів у сумі в сумі 66900,90 дол США, які були перераховані на користь нерезидента Компанії - «SIBUR International GmbH» згідно з даними платіжного доручення № 10 від 20.10.2014, позивач суду не надав.

У свою чергу, судом встановлено, що згідно з даними платіжного доручення № 25-04 від 19.01.2015 ТОВ «Укртрансоіл-2009» було дійсно повернуто валютні кошти у сумі 66900,90 дол США. При цьому, суд звертає увагу, що граничним строком повернення валютних коштів або одержання товару на вказану суму було 18.01.2014.

Судом також встановлено, що ТОВ «Укртрансоіл-2009» не зверталось до Міністерства економіки України про надання висновків на продовження вказаного терміну.

Приписами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, суд звертає увагу, що обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення не звільняє субєкта господарювання від обовязку надання суду доказів на підтвердження своєї правової позиції.

Таким чином, вказані обставини свідчать про порушення позивачем граничного терміну повернення грошових коштів у сумі 66900,90 дол. США за авансовим платежем від 20.10.2014 на один день.

Отже, відповідно до статті 4 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відповідачем було правомірно визначено ТОВ «УкрТрансОіл-2009» розмір пені за вказане порушення у сумі 3172,66 грн.

З Акта перевірки також вбачається, що на виконання умов контракту № 29-2014/РР від 15.11.2014 TOB «УкрТрансОіл-2009» здійснило перерахування коштів на користь нерезидента ООО «Інтерсервіс» згідно платіжного доручення № 2 від 18.11.2014 в сумі 3366480,00 дол США (граничний термін повернення 16.02.2015).

При цьому, податковим органом в ході перевірки встановлено, що згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 03.03.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 223480,32 дол США повернуто в повному обсязі, але з порушенням граничних термінів на 15 днів, у звязку з чим нараховано ТОВ «УкрТрансОіл-2009» суму штрафу у розмірі 265079,41 грн.

При цьому, під час судового розгляду справи представник позивача пояснив суду, що порушення граничного терміну на 15 днів не було допущено підприємством, оскільки товар надійшов своєчасно. На підтвердження зазначених доводів представник позивача надав суду тимчасову митну декларацію № 451128 від 11.12.2014.

У свою чергу, представники відповідача не заперечували проти наявності вказаної позивачем митної декларації, проте пояснили суду, що в ході проведення перевірки посадовими особами податкової інспекції не приймались до уваги митні декларації тимчасового характеру.

З наявної в матеріалах справи тимчасової митної декларації № 451128 від 11.12.2014 (том І, а.с. 59-60) судом встановлено, що товар, зокрема, на суму 223480,32 дол. США завезено на територію України 11.12.2014, в той час як граничним строком одержання товару за авансовим внеском від 18.11.2014 у сумі 3366480,00 дол. США (в тому числі і на суму 223480,32 доларів США) є 16.02.2015.

Тобто, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України моментом поставки товару за операцією з імпорту (для застосування статей 2, 4 Закону № 185/94-ВР) є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, суд дійшов висновку, що позивачем було своєчасно (в межах визначеного законодавством граничного строку) отримано товарно-матеріальні цінності на суму 223480,32 дол. США.

Таким чином, підстави для нарахування ТОВ «УкрТрансОіл-2009» пені за прострочення передбачених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР термінів в даному випадку відсутні.

Отже, наведене свідчить про безпідставність нарахування податковим органом ТОВ «УкрТрансОіл-2009» суми пені ЗЕД за 15 днів прострочення у розмірі 265079,41 грн.

Судом також встановлено, що під час проведення перевірки посадові особи податкового органу дійшли висновку про порушення позивачем граничних термінів по авансовому внеску перерахованому TOB «УкрТрансОіл-2009» на користь нерезидента компанії «NEW Globe Corporation limited» на виконання умов контракту № НГКЛ-У/2 від 06.11.2014 (згідно з платіжним дорученням № 1 від 12.12.2014) в сумі 485000,00 дол. США (граничний термін повернення 12.03.2015).

Так в Акті перевірки податковим органом вказано, що згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 07.04.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 411615,64 дол. США повернуто в повному обсязі, але з порушенням граничних термінів на 26 днів.

За вказане порушення податковим органом нараховано ТОВ «УкрТрансОіл-2009» суму штрафу у розмірі 694005,62 грн.

Згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 08.04.2015 товарно-матеріальні цінності в сумі 73384,36 дол. США повернуто в повному обсязі, але з порушенням граничних термінів на 27 днів.

За вказане порушення податковим органом нараховано ТОВ «УкрТрансОіл-2009» суму штрафу у розмірі 128488,73 грн.

Представник позивача під час судового розгляду справи заперечував проти порушення підприємством граничних термінів передбачених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР. Водночас, жодних доводів, а також жодних доказів, які б спростовували вказані висновки податкового органу суду не надав.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Державною податковою інспекцією в Обухівсьокму районі Головного управління ДФС у Київській області було правомірно визначено позивачу розмір пені ЗЕД на загальну суму 822494,35 грн. (694005,62 грн. + 128488,73 грн.).

Судом встановлено, що 23.09.2013 ТОВ «УкрТрансОіл-2009» заключило контракт № 3374267 з нерезидентом Компанією «Vitol S.A.» та на виконання умов цього контракту 03.07.2014 здійснило перерахування коштів на користь останнього в сумі 845250 дол. США (граничний термін повернення 01.10.2014).

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами податкового органу в ході проведення перевірки було встановлено, що за вказаною передплатою (згідно з даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») товарно-матеріальні цінності в сумі 27229,60 дол. США повернуто в повному обсязі, але з порушенням граничних термінів на 6 днів, товарно-матеріальні цінності в сумі 338350,00 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 7 днів, товарно-матеріальні цінності в сумі 90334,40 дол. США - з порушенням граничних термінів на 9 днів, товарно-матеріальні цінності в сумі 101527,81 дола. США повернуто з порушенням граничних термінів на 13 днів.

За вказані порушення податковим органом нараховано ТОВ «УкрТрансОіл-2009» відповідні суми штрафів у розмірі: 6347,22 грн., 92014,33 грн., 31585,44 грн., 51276,64 грн., що разом складає 181223,63 грн.

Під час судового розгляду справи представники відповідача пояснили суду, що інспекторами Державної податкової інспекції в Обухівсьокму районі Головного управління ДФС у Київській області брались до уваги лише декларації типу ІМ-40 «Імпорт» тобто не тимчасового характеру.

Проте, як вже зазначалось, висновки податкового органу відносно того, що датою імпорту (в розумінні 2 Закону № 185/94-ВР, якщо такий товар підлягає митному оформленню) слід вважати дату завершення оформлення ВМД типу ІМ-40 «Імпорт» - є безпідставними.

При цьому, судом встановлено, що згідно з даними наявних в матеріалах справи митних декларацій тимчасової форми з відмітками «під митним контролем», а також ВМД типу ІМ-40 «Імпорт» (на які посилається відповідач в Акті перевірки), товарно-матеріальні цінності в сумі 27229,60 доларів США, 338350,00 доларів США, 90334,40 долара США, 101527,81 доларів США по авансовому внеску перерахованому позивачем 03.07.2014 в сумі 845250,00 доларів США надійшли своєчасно, в межах визначеного законодавством граничного терміну, а саме до 01.10.2014 (том 5 а.с.51-54, 55-66, 67-70, 71-78).

Отже, з наведеного вбачається, що посадові особи податкового органу в ході проведення перевірки дійшли помилкових висновків про порушення позивачем граничних термінів надходження товарно-матеріальних по передоплаті від 03.07.2014 в сумі 845250,00 доларів США та безпідставно визначили ТОВ «УкрТрансОіл-2009» розмір пені ЗЕД на загальну суму 181223,63 грн.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про неправомірне нарахування Державною податковою інспекцію в Обухівсьокму районі Головного управління ДФС у Київській області ТОВ «Укртрансоіл-2009» пені ЗЕД у сумі 6347,22 грн., 92014,33 грн., 31585,44 грн., 51276,64 грн., що разом складає 181223,63 грн.

Крім того, судом також встановлено, що 02.09.2014 на виконання умов вказаного контракту ТОВ «УкрТрансОіл-2009» здійснило перерахування коштів на користь нерезидента Компанії «Vitol S.A.» в сумі 690000,00 дол. США (граничний термін повернення 01.12.2014).

Водночас, як вбачається з Акта перевірки та підтвердили представники відповідача у судовому засіданні, згідно з даними платіжного доручення № 1531_170 від 05.12.2014 валютні кошти в сумі 68215,18 дол. США повернуто з порушенням граничних термінів на 4 дні. У звязку з чим податковим органом нараховано ТОВ «Укртрансоіл-2009» суму штрафу у розмірі 12365,54 грн.

У свою чергу, позивач вказаних доводів відповідача жодним чином не спростував та будь-яких доказів, які б свідчили про необґрунтованість таких висновків податкового органу суду не надав.

З огляду на зазначене та керуючись приписами статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку по правомірність нарахування податковою інспекцією ТОВ «УкрТрансОіл-2009» суми штрафу в розмірі 12365,54 грн. за прострочення граничного терміну повернення авансового внеску в сумі в 68215,18 доларів США за передоплатою проведеною на користь нерезидента Компанії «Vitol S.A.» 02.09.2014 на суму 690000,00 дол. США.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що 02.04.2013 ТОВ «УкрТрансОіл-2009» заключило контракт № ГГІХЛ-У/9 з компанією «Golden Gate International Holdings Limited» та на виконання умов цього контракту здійснило перерахування авансових внесків, а саме:

1) згідно з даними платіжного доручення № 115 від 23.07.2014 в сумі 3650054,42 євро (граничний термін повернення 21.10.2014) (том 4, а.с. 130).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки, податкові інспектори дійшли висновку, про порушення позивачем граничних термінів надходження товарно-матеріальних цінностей на вказану суму авансового внеску згідно даних ВМД типу ІМ-40 «Імпорт», у звязку з чим податковим органом було визначено ТОВ «УкрТрансОіл-2009» розмір пені ЗЕД на загальну суму 4391163,80 грн. (том 2, а.с. 22).

Разом з цим, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що 18.12.2014 між ТОВ «УкрТрансОіл-2009» та компанією «Golden Gate International Holdings Limited» було укладено та підписано додаткову угоду про зарахування взаємних вимог на суму 3650054,42 євро (том 4 а.с. 172).

При цьому, суд звертає увагу, згідно з приписами пункту 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями (затвердженої Постановою Правління Національного банку України 24.03.1999 № 136) експортна, імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні;

строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

У свою чергу, судом встановлено, що вказана додаткова угода про зарахування взаємних вимог на суму 3650054,42 євро не була прийнята до уваги посадовими особами податкового органу.

Суд також звертає увагу, що згідно з вимогами чинного законодавства граничним строком одержання товару за авансовим внеском від 23.07.2014 є 21.10.2014, що не заперечується відповідачем. При цьому, згідно з даними вказаними в Акті перевірки, податковим органом встановлено порушення позивачем граничних строків розрахунків та нараховано пеню починаючи з 13.10.2014, тобто раніше спливу граничного строку за вказаною предоплатою, що відповідно є порушенням субєктом владних повноважень вимог законодавства, а також законних прав субєкта господарської діяльності.

Крім того, під час судового розгляду справи представники відповідача пояснили суду, що передплати закривались вантажно-митними деклараціями типу ІМ-40 «Імпорт» в порядку черговості здійснення передплат. Наведене підтверджується також даними додатку 8 до Акта перевірки (том 2, а.с. 22). Разом з тим, пояснень щодо того, яким нормативно правовим актом законодавства передбачений такий порядок представники відповідача суду не надали.

Відносно правомірності такий дій відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що такий спосіб закриття передплат не передбачений жодним нормативно-правовим актом чинного законодавства. При цьому, закриття передплат вантажно-митними деклараціями в порядку черговості є фактичним втручанням податкового органу у господарську діяльність субєкта господарювання, оскільки здійснюється посадовими особами податкової інспекції на власний розсуд.

Разом з цим, суд також зауважує, що оскільки сторонами було укладено угоду про зарахування взаємних вимог на суму 3650054,42 євро, то поставки товару на вказану суму взагалі не відбувалось, а тому посадові особи податкового органу не мали належних правових підстав для визначення та нарахування ТОВ «УкрТрансОіл-2009» пені ЗЕД у розмірі 4391163,80 грн. (згідно з даними додатку 8 до Акта перевірки).

2) згідно з даними платіжного доручення № 113 від 21.07.2014 в сумі 5500000,00 доларів США (граничний термін повернення 19.10.2014) (том 2, а.с. 127).

З Акта перевірки та додатків до нього, вбачається, що посадовими особами податкового органу встановлено порушення позивачем граничних строків розрахунків у звязку з чим визначено суму грошового зобовязання в загальному розмірі 14611641,90 (том 1, а.с. 27-28, том 2 а.с. 19-20).

При цьому, висновків про наявність перевищення 90-денного терміну поставки товарів, посадові особи податкового органу дійшли на підставі даних ВМД типу ІМ-40 «Імпорт», а також даних платіжного доручення № 25_34 від 15.01.2016.

Водночас, під час судового розгляду справи судом встановлено, що зазначену суму коштів (передоплату за нафтопродукти) ТОВ «УкрТрансОіл-2009» було перераховано за умовами контракту № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 та інвойсу У(а-92)-14/089 від 26.06.2014 (том 2, а.с. 124).

Крім того, судом також встановлено, що за умовами контракту № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 та інвойсу У(а-92)-14/089 від 26.06.2014 ТОВ «УкрТрансОіл-2009» здійснило перерахування грошових коштів на користь нерезидента в загальній сумі 8879963,00 дол. США, включаючи суму 5500000,00 доларів США перераховану 21.07.2014 (том 2, а.с. 125-127).

Згідно з даними наявних в матеріалах справи ВМД типу ІМ-40 «Імпорт» поставка товару відповідно до інвойсу У(а-92)-14/089 від 26.06.2014 відбулась 24.07.2014, 30.07.2014, 04.08.2014, 06.08.2014 на загальну суму 1882252,83 дол. США (том 4, а.с. 114-121).

Разом з цим, 16.09.2014 сторонами договірних відносин було укладено додаткову угоду про взаємозалік вимог № 05-ВЗТ на суму 1882252,83 дол. США (том 4, а.с.126).

Крім того, 10.10.2014 позивач звернувся до господарського суду про стягнення з компанії «Golden Gate International Holdings Limited» на його користь грошових коштів у розмірі 6997710,17 дол. США.

Рішенням Господарського суду м. Києва, яке набрало законної сили 29.09.2015, позовні вимоги ТОВ «УкрТрансОіл-2009» було задоволено (том 4, а.с. 215-223).

При цьому, у вказанному рішенні господарського суду зазначено, що за авансовими внесками ТОВ «УкрТрансОіл-2009» в загальній сумі 8879963,00 дол. США (включаючи суму 5500000,00 доларів США перераховану 21.07.2014) нерезидентом компанією «Golden Gate International Holdings Limited» не було поставлено товар на суму 6997710,17 доларів США.

Суд акцентує увагу, що згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, відповідно до абзацу 4 статті 4 Закону № 185/94-ВР у разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність порушення позивачем граничних термінів поставки товару (повернення коштів) на суму авансових внесків у загальному розмірі 8879963,00 дол. США (включаючи суму 5500000,00 доларів США перераховану 21.07.2014).

При цьому, суд також звертає увагу, що поставка товару визначеному в інвойсі У(а-92)-14/089 від 26.06.2014 по вказаним відповідачем в Акті перевірки та додатку 8 до Акта перевірки ВМД типу ІМ-40 «Імпорт» не відбувалась.

Таким чином, наведе свідчить про безпідставність та необґрунтованість доводів податкового органу та відповідно протиправність визначення позивачу пені ЗЕД за порушення граничних строків розрахунків в загальному розмірі 14611641, 90.

3) згідно з даними платіжного доручення № 116 від 28.07.2014 в сумі 6800000,00 доларів США (граничний термін повернення 21.10.2014) (том 2 а.с.128).

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем граничних термінів надходження товарно-матеріальних на вказану суму авансового внеску згідно з даними ВМД типу ІМ-40 «Імпорт», у звязку з чим податковим органом було визначено ТОВ «УкрТрансОіл-2009» розмір пені ЗЕД на загальну суму 106262982,26 грн. (том 2, а.с. 20-21).

Водночас, судом встановлено, що 19.10.2014 між ТОВ «УкрТрансОіл-2009» та компанією «Golden Gate International Holdings Limited» було укладено та підписано додаткову угоду про зарахування взаємних вимог на суму 6800000,00 дол. США (том 2 а.с. 150).

Отже, враховуючи пункт 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями (який зазначався судом вище), суд дійшов висновку, що ТОВ «УкрТрансОіл-2009» не було порушено граничних строків (в розумінні 2 Закону № 185/94-ВР) по вказаній сумі авансового платежу, оскільки угоду про зарахування взаємних вимог на суму 6800000,00 дол. США позивачем було підписано до закінчення граничного строку, а саме 19.10.2014 (граничний термін повернення 21.10.2014).

Таким чином, відповідачем було безпідставно визначено підприємству суму штрафних санкцій (пені ЗЕД) на загальну суму 106262982,26 грн. (згідно наявного в матеріалах справи розрахунку та додатку 7 до Акта перевірки).

4) згідно з даними платіжного доручення № 121 від 12.08.2014 в сумі 1006590,50 дол. США (граничний термін повернення 10.11.2014) (том 2, а.с 154).

В Акті перевірки зазначено, що станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 232 дня. у звязку з чим податковим органом визначена сума пені ЗЕД у розмірі 11049211,70 грн.

Водночас, в ході розгляду справи судом встановлено, що вказані висновки відповідача не відповідають дійсності, оскільки 16.10.2014 між ТОВ «УкрТрансОіл-2009» та компанією «Golden Gate International Holdings Limited» було укладено та підписано додаткову угоду про зарахування взаємних вимог на суму 1006590,50 дол. США (том 2 а.с. 164).

Отже, за вказаних обставин та відповідно до вимог чинного законодавства імпортна операція відносно поставки товару за авансовим внеском на суму 1006590,50 дол. США повинна була бути знята з контролю 16.10.2014, тобто до закінчення встановленого граничного терміну по цій валютній операції (10.11.2014).

Наведене свідчить про відсутність порушення ТОВ «УкрТрансОіл-2009» вимог Закону № 185/94-ВР та відповідно безпідставне нарахування податковим органом суми пені ЗЕД у розмірі 11049211,70 грн.

5) згідно з даними платіжного доручення № 136 від 18.09.2014 в сумі 1501390,21 долар США (граничний термін повернення 17.12.2014) та згідно з даними платіжного доручення № 138 від 24.09.2014 в сумі 4300000,00 доларів США (граничний термін повернення 23.12.2014) (том 2 а.с. 168, 169).

З Акта перевірки вбачається, що посадові особи податкового органу під час проведення перевірки дійшли висновку, що станом на 30.06.2015 вказані суми передплат не повернуті, а тому прострочення граничних термінів складає 195 та 189 днів відповідно.

За вказані порушення відповідачем визначено ТОВ «УкрТрансОіл-2009» суму грошового зобовязання у розмірі 52299104,79 грн., яка складається з пені ЗЕД у сумі 13849680,21 грн. та 38449424,58 грн.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що вказані суми коштів у розмірі 1501390,21 дол. США та 4300000,00 дол. США (загальна сума становить 5801390,21 дол.США) позивачем було перераховано як передоплату за нафтопродукти по контракту № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 та інвойсу У(А-92)-7000-195-08/2014/1 від 01.09.2014 (том 2, а.с. 167).

При цьому, 18.12.2014 сторони (позивач та компанія «Golden Gate International Holdings Limited» ) додатковою угодою № 02-ВЗТ до контракту № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 узгодили взаємний залік вимог у розмірі 5801390,21 дол.США. (том 2, а.с. 92).

Тобто, з огляду на зазначене та враховуючи приписи 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, судом встановлено, що ТОВ «УкрТрансОіл-2009» не було порушено граничних строків (в розумінні 2 Закону № 185/94-ВР) по вказаним сумам авансового платежу.

Крім того, судом також встановлено, що товар визначений в інвойсі У(А-92)-7000-195-08/2014/1 від 01.09.2014 не був переданий компанією «Golden Gate International Holdings Limited» у власність позивача відповідно до тих митних декларацій, на які посилається відповідач в Акті перевірки, стверджуючи про порушення ТОВ «УкрТрансОіл-2009» граничних термінів надходження товару за авансовими внесками від 18.09.2014 та 24.09.2014.

Зазначене свідчить про невідповідність висновків податкового органу (щодо прострочення позивачем граничних термінів поставки товару на суму 5801390,21 дол. США) дійсності та вимогам чинного законодавства.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставне нарахування податковим органом позивачу суми пені ЗЕД у розмірі 52299104,79 грн., (яка складається з 13849680,21 грн. та 38449424,58 грн.)

6) згідно з даними платіжного доручення № 140 від 14.10.2014 в сумі 1002064,41 дол. США (граничний термін повернення 12.01.2015) (том 2, а.с. 190).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в Акті перевірки вказано, що станом на 30.06.2015 вказана сума передплати не повернута, а тому прострочення граничних термінів складає 169 днів.

Згідно з даними додатку 7 до Акта перевірки за вказане порушення податковим органом позивачу визначена пеня ЗЕД у розмірі 38449424,58 грн. (том 2, а.с. 57).

Разом з цим, судом встановлено, що 25.12.2014 сторони (позивач та компанія «Golden Gate International Holdings Limited» ) домовились про зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі додаткової угоди про зарахування взаємних вимог № 03-ВЗТ від 25.12.2014 на загальну суму 1002064,41 дол. США. (том 2, а.с. 202).

Отже, вказана угода про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму авансового внеску позивача від 14.10.2014 була укладена сторонами до закінчення граничного терміну поставки товару (повернення коштів) по цій передоплаті, у звязку з чим, відповідно до вимог чинного законодавства, ця операція з імпорту повинна була бути знята з валютного контролю до 12.01.2015.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність порушення ТОВ «УкрТрансОіл-2009» граничних термінів надходження товару за передоплатою від 14.10.2014, безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу викладених в Акті перевірки та неправомірне нарахування суми грошового зобовязання у розмірі 38449424,58 грн.

7) згідно з даними платіжного доручення № 142 від 21.10.2014 в сумі 1860575,00 дол. США (граничний термін повернення 19.01.2015) (том 2, а.с. 98).

На підставі даних які містяться в Акті перевірки та додатку 7 до цього Акта, судом встановлено, що пеня на вказану суму коштів податковим органом не нараховувалась, незважаючи на відсутність надходження товарно-матеріальних цінностей або повернення коштів в сумі 1860575,00 станом на 30.06.2015, оскільки позивач звертався до суду з позовною заявою до компанії «Golden Gate International Holdings Limited» про стягнення вказаної суми заборгованості. (том 1, а.с. 32, том 2 а.с. 21).

8) згідно з даними платіжного доручення № 147 від 12.11.2014 в сумі 340484,07 дол. США (граничний термін повернення 10.02.2015) та згідно з даними платіжного доручення № 148 від 01.12.2014 в сумі 148850,71 дол. США (граничний термін повернення 01.03.2015). Загальна сума авансового внеску становить 489334,78 дол. США.

Представники відповідача стверджують про відсутність повернення вказаних сум авансових платежів станом на 30.06.2015 та наявність у позивача прострочення граничних термінів на 140 днів та 121 день.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено, що за вказані порушення податковим органом визначено ТОВ «УкрТрансОіл-2009» суму пені ЗЕД у розмірі 5106107,47 дол. США (складається з сум пені ЗЕД за прострочення на 140 днів у розмірі 3654888,16 грн. та на 121 день у розмірі 1451219,31 грн) (том 2, а.с. 21)

Перевіривши правомірність вказаних доводів представників контролюючого органу, судом встановлено, що вони не відповідають дійсності, оскільки ТОВ «УкрТрансОіл-2009» не було допущено порушення граничних строків визначених статтею 2 Закону № 185/94-ВР.

Так, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що суми коштів у розмірі 340484,07 дол. США та 148850,71 дол. США були перераховані позивачем на користь компанії «Golden Gate International Holdings Limited» в якості передоплати за нафтопродукти по контракту № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 та інвойсу У(П-92)-РІС-GGI/2013-10 від 26.09.2014 (том 4, а.с. 187, 188, 186).

Судом також встановлено, що поставки товару на вказані суми відповідно до інвойсу У(П-92)-РІС-GGI/2013-10 від 26.09.2014 не відбулось, оскільки 09.02.2015 сторони господарських правовідносин дійшли згоди про взаємний залік вимог на суму 489334,78 дол. США, уклавши додаткову угоду № 09-ВТЗ до контракту № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 (том 4, а.с. 198).

Таким чином, зобовязання нерезидента здійснити поставку товару ТОВ «УкрТрансОіл-2009» на загальну суму 489334,78 дол. США (яка складається з авансових внесків у розмірі 340484,07 дол. США та 148850,71 дол. США) відповідно до вимог чинного законодавства (частина 1 статті 601 Цивільного кодексу України) слід вважати виконаним (припиненим) починаючи з 09.02.2015.

При цьому, суд звертає увагу, що граничними термінами проведення операцій імпорту за авансовими внесками від 12.11.2014 та від 01.12.2014 є 10.02.2015 та 01.03.2015 відповідно.

Отже, з наведеного вбачається, що зобовязання з поставки товару визначеного в інвойсі У(П-92)-РІС-GGI/2013-10 від 26.09.2014 на суму 489334,78 дол. США виконано в межах визначених граничних термінів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставне та неправомірне нарахування позивачу податковим органом суми грошового зобовязання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 5106107,47 дол. США.

9) згідно з даними платіжного доручення № 127 від 26.08.2014 в сумі 500564,05 доларів США (граничний термін повернення 25.11.2014) (том 4, а.с.176).

З Акта перевірки вбачається, що на підставі даних ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 11.12.2014 та від 12.12.2014 посадові особи податкового органу дійшли висновку, що товарно-матеріальні цінності в сумі 240883,30 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 17 днів, а товарно-матеріальні цінності в сумі 259680,80 євро повернуто з порушенням граничних термінів на 18 днів (том 1, а.с. 33-34).

За вказані порушення податковою інспекцією позивачу визначено суму грошового зобовязання на загальну суму 489978,84 грн. (228807,08 грн. та 261171,76 грн.) (том 2, а.с. 15, 22).

Проте, в ході судового розгляду справи, судом встановлено, що поставки товарно-матеріальних цінностей на вказані суми авансових внесків не відбувалось, оскільки 21.11.2014 (до закінчення граничного терміну поставки товару по передоплаті від 26.08.2014) сторонами було підписано додаткову угоду № 08-ВЗТ до контракту № ГГІХЛ-У/9 від 02.04.2013 про взаємне зарахування вимог на суму 500564,05 євро (том 4, а.с. 574).

Отже, з наведеного вбачається, що зобовязання щодо поставки товару на суму 500564,05 дол. США (визначеному в інвойсі У(ДТ)-6000-161-07/2014 від 11.07.2014) є виконаним своєчасно, ТОВ «УкрТрансОіл-2009» порушень граничних термінів по авансовому внеску від 26.08.2014 допущено не було, а висновки податкового органу, викладені в Акті перевірки, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам проведених субєктами господарювання операцій.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про неправомірне визначення податковим органом позивачу суми грошового зобовязання за порушення граничних термінів у сфері ЗЕД у розмірі 489978,84 грн. (228807,08 грн. та 261171,76 грн.)

З наявних у справі доказів, в тому числі і Акта перевірки судом встановлено, що 10.06.2014 ТОВ «УкрТрансОіл - 2009» заключило контракт № ГГІХЛ-У/11 з компанією «Golden Gate International Holdings Limited» та виконання умов цього контракту здійснило на користь останнього перерахування коштів:

- згідно з даними платіжного доручення № 1 від 02.07.2014 в сумі 1000000,00 дол. США (граничний термін повернення 30.09.2014), (том 3, а.с. 218);

- згідно з даними платіжного доручення № 15 від 29.09.2014 в сумі 3229831,45 дол. США (граничний термін повернення 28.12.2014) , (том 4, а.с. 18);

- згідно з даними платіжного доручення № 16 від 14.10.2014 в сумі 2301306,86 дол. США (граничний термін повернення 12.01.2015) , (том 4, а.с. 19).

При цьому, як вбачається з Акта перевірки та додатку 9 до цього Акта та підтвердили представники відповідача у судовому засіданні, посадовими особами ДПІ в Обухівському районі Київської області на підставі даних ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») від 02.10.2014 було встановлено, що товарно-матеріальні цінності в сумі 1000000,00 доларів США (по авансовому внеску від 02.07.2014) повернуто з порушенням граничних термінів на 2 дні, а передоплати в сумі 3229831,45 доларів США та в сумі 2301306,86 доларів США станом на 30.06.2015 взагалі не повернуто, тому прострочення граничних термінів складає 184 дні та 160 днів відповідно.

За вказані порушення відповідачем нараховано пеню ЗЕД у розмірі 77731,31 грн., 28113237,51 грн. та 17417659,32 грн. (том 2, а.с. 16, 24-25).

Представник позивача під час судового розгляду справи порушення граничних термінів підприємством не визнав та надав суду докази на спростування вказаних висновків податкового органу.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, Акта перевірки та додатку 9 до цього Акта, письмових пояснень представника позивача від 25.01.2016 та доданих до них документів, судом встановлено що товарно-матеріальні цінності в сумі 1000000,00 дол. США надійшли ТОВ «УкрТранОіл-2009» 02.10.2014 (що підтверджується даними ВМД (типу ІМ-40 «Імпорт») № 17037) в той час як граничним строком є 30.09.2014.

Таким чином, наведені обставини свідчать про несвоєчасне надходження товару за авансовим внеском від 02.07.2014 в сумі 1000000,00 дол. США, а саме з порушенням граничного строку на 2 дні.

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про правомірне нарахування відповідачем за вказане порушення ТОВ «УкрТрансОіл 2009» суми штрафних санкцій, а саме пені ЗЕД у розмірі 77731,31 грн.

Разом з цим, судом також встановлено, що грошові кошти у розмірі 3229831,45 дол. США та 2301306,86 дол. були перераховані позивачем на користь компанії «Golden Gate International Holdings Limited» в якості передоплати за нафтопродукти по контракту № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014 та інвойсу У(ДТ)-GG2014-08/19 від 19.08.2014 (том 4, а.с. 17, 18,19).

Водночас, поставки товару визначеного у вказаному інвойсі на умовах передплати на загальну суму 5531138,31 дол.США (3229831,45 дол. США + 2301306,86 дол.США) компанією «Golden Gate International Holdings Limited» здійснено не було.

У свою чергу, з наявних у справі доказів, судом встановлено, що 16.12.2014 сторонами договірних відносин було укладено додаткову угоду № 01/1-ВЗТ до контракту № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014 про залік взаємний вимог у розмірі 5531138,31 дол.США. (том 4, а.с. 30).

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991р. № 959-ХІІ з наступними змінами та доповненнями, у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціям з поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до приписів статті 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року № 1392 «Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України» у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, закріплено, що імпортна операція резидента вважається завершеною за наявності однієї з таких умов: зарахування виручки на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України, перелік яких визначається Національним банком; припинення дії зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог резидента та нерезидента на підставі документів, перелік яких визначається Національним банком.

Крім того, Листом від 23.06.1999 № 18-211/1872-5495 «Щодо зарахування зустрічних однорідних вимог», у зв'язку із численними зверненнями комерційних банків та їх клієнтів Національний банк України роз'яснив, що Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» регулює порядок припинення зобов'язань між резидентом і нерезидентом шляхом виконання. Проте, це не виключає можливості припинити зобов'язання іншим шляхом, в тому числі і зарахуванням.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями експортна, імпортна операції можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

ДПА України листом від 11.05.2007 № 9433/7/22-6017 «Щодо проведення перевірок експортно-імпортних операцій» роз'яснила, що за умов дотримання вимог пункту 1.9 (на даний час пункту 1.10 у зв'язку із змінами та доповненнями, внаслідок чого змінилася нумерація) Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136, є підставою для прийняття податковими органами, здійсненого суб'єктами господарювання припинення зобов'язань за зовнішньоекономічними договорами шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, з огляду на зазначене, судом встановлено, що посадові Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області під час проведення перевірки дійшли помилкових висновків про порушення ТОВ «УкрТрансОіл-2009» граничних строків надходження товару на умовах передплат від 29.09.2014 в сумі 3229831,45 дол. США (граничний термін повернення 28.12.2014) та від 14.10.2014 в сумі 2301306,86 дол. США. (граничний термін повернення 12.01.2015), оскільки зобовязання з поставки товару визначеного в інвойсі У(ДТ)-GG2014-08/19 від 19.08.2014 на суму 5531138,31 дол. США було припинено 16.12.2014 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог резидента та нерезидента на підставі документів, перелік яких визначено Національним банком.

Водночас, з яких підстав вказані обставини не були враховані податковим органом під час проведення перевірки представники відповідача пояснень суду не надали.

Враховуючи, що податковим органом було визначено позивачу суму пені ЗЕД у загальному розмірі 45530896,83 грн. (28113237,51 грн. + 17417659,32 грн.) у звязку з встановленням факту порушення ТОВ «УкрТрансОіл-2009» граничних строків надходження товару на 184 дні та 160 дні саме на підставі зазначених висновків (які викладені в Акті перевірки), суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності та нарахування даного розміру штрафних санкцій є також неправомірним.

Відносно доводів податкового органу щодо порушення субєктом господарської діяльності вимог пункту 2 статті 10 ДКМУ від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та контролю», яке полягає у не поданні підприємством Декларації про валютні цінності, доходи та майно, шо належать резиденту України і знаходяться за її межами за 3й квартал 2014 року (станом на 01.10.2014), 4й квартал 2014 року (станом на 01.01.2015) та 1 квартал 2015 року (станом на 01.04.2015), а також не вказано у 2 розділі Декларації суми простроченої дебіторської заборгованості, відповідно до статті 16 ДКМУ від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та контролю», суд зазначає про таке.

Режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства визначені в Декреті Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 (далі Декрет КМУ № 15-93).

Відповідно до пункту 1 статті 9 Декрету КМУ № 15-93 валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.

Частиною другою статті 10 Декрету КМУ № 15-93 передбачено, що несвоєчасне подання, приховування або перекручення у звітності даних про валютні операції тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 16 Декрету КМУ № 15-93.

Приписами частини 2 статті 16 Декрету КМУ № 15-93, а також підпунктом 2.3 пункту 2 наказу ДПА України від 04.10.1999 № 542 «Про затвердження Порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства», встановлено, що невиконання резидентами вимог щодо порядку та термінів декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України

Відповідно до пункту 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Національного банку України від 08.02.2000 № 49 порушення резидентами строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що підприємством Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами за 3й квартал 2014 року (станом на 01.10.2014), 4й квартал 2014 року (станом на 01.01.2015) та 1й квартал 2015 року (станом на 01.04.2015) дійсно до контролюючого органу не подавались. При цьому, вказані обставини підтвердив також і представник позивача у судовому засіданні.

Отже, з огляду на зазначене суд дійшов висновку, що Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області було правомірно притягнуто ТОВ «УкрТрансОіл-2009» до відповідальності за порушення строків декларування валютних цінностей та іншого майна та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Щодо зазначеного в Акті перевірки висновку податкового органу про те, що підприємством не вказано у 2 розділі Декларації суми простроченої дебіторської заборгованості, відповідно до статті 16 ДКМУ від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та контролю», представники відповідача пояснили суду, що за дане порушення ТОВ «УкрТрансОіл-2009» не було притягнуто до відповідальності, оскільки такі декларації резидентом взагалі не подавались.

Таким чином, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів та вказаних пояснень представників відповідача, судом встановлено, що суми штрафів за невиконання резидентом вимог щодо порядку декларування валютних цінностей та іншого майна податковим органом не нараховувались та відповідно до суми грошового зобовязання (пені) визначеного в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні включені не були.

Отже, під час судового розгляду даної справи судом було ретельно досліджено розрахунки пені за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням у сукупності з іншими наявними у справі доказами та поясненнями представників сторін, перевірено терміни прострочення та встановлено законність нарахування Товариству оспорюваної суми пені лише в частині, а саме:

1. за порушення на 1 день граничних термінів повернення валютних цінностей в сумі 66900,90 дол. США по авансовому внеску від 20.10.2014 в сумі 2339425,0 дол. США, перерахованого ТОВ «УкрТрансОіл-2009» на виконання умов контракту № ВО10-14-030 укладеного з компанією нерезидентом Компанією - «SIBUR International GmbH» - у розмірі 3172,66 грн.

2. за порушення на 26 та 27 днів граничних строків надходження товару на суми 411615,64 дол. США та 73384,36 дол. США (відповідно) по авансовому внеску від 12.12.2014 в сумі 485000,00 дол. США перерахованому на користь нерезидента компанії «NEW Globe Corporation limited» відповідно до умов контракту № НГКЛ-У/2 від 06.11.2014 у розмірі 694005,62 грн. та 128488,73 грн., що разом становить 822494,35 грн.

3. за порушення на 4 дні граничних повернення валютних цінностей в сумі 68215,18 дол. США по авансовому внеску від 02.09.2014 в сумі 690000,00 дол. США перерахованого ТОВ «УкрТрансОіл-2009» на виконання умов контракту № 3374267 укладеного з нерезидентом Компанією «Vitol S.A.» - у розмірі 12365,54 грн.

4. за порушення на 2 дні граничних строків надходження товару на суму 1000000,00 дол. США по авансовому внеску 02.07.2014 в сумі 1000000,00 дол. США перерахованому на користь нерезидента компанії «Golden Gate International Holdings Limited» відповідно до умов контракту № ГГІХЛ-У/11 від 10.06.2014 у розмірі 77731,31 грн.

5. за порушення строків декларування валютних цінностей доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами за 3й квартал 2014 року, 4й квартал 2014 року та 1 квартал 2015 року у розмірі 510,00 грн.

Таким чином, загальний розмір правомірно визначеної позивачу податковим органом суми грошового зобовязання в податковому повідомленні рішенні від 20.08.2015 № 01/3150 становить 916273,86 грн.

Колегією суддів Вищго адміністративного суду України в ухвалі від 01.03.2016 (адміністративна справа № 822/3951/14) зазначено, що у випадку встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Разом з тим, слід врахувати, що рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

Так, під час судового розгляду справи судом встановлено невідповідність висновків суб'єкта владних повноважень, викладених в Акті перевірки, вимогам чинного законодавства в частині донарахування позивачу суми грошового зобовязання, та відповідно неправомірне визначення його розміру в податковому повідомленні-рішенні від 20.08.2015 № 01/3150 в частині донарахування суми грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 199289124, 34 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що неправомірно нарахована сума грошового зобовязання є ідентифікованою та без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Таким чином, судом встановлено, що висновок Акта перевірки є необґрунтованим частково, а тому нарахування суми пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 199289124, 34 грн. є також неправомірним.

Відповідно до статей 11 та 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги недоведеність відповідачем правомірності донарахування позивачу суми грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 199289124, 34 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення від 20.08.2015 № 01/3150 в частині донарахування суми грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 199289124, 34 грн.

Відповідно до вимог частини треьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як встановлено судом, на момент звернення позивача до суду із адміністративним позовом розміри ставок судового збору були визначені статтею 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (у відповідній редакції). Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру розмір судового збору становив 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827 грн.) та не більше 4 розмірів мінімальних заробітних плат (4872,00 грн), що встановлені законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана до суду.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з урахуванням вказаних вимог Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" сплатив 10 відсотків розміру ставки судового збору від максимального розміру судового збору (4872,00 грн.), який міг бути сплачений при зверненні до суду.

Отже, враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги в сумі 199289124, 34 грн., що у відсотковому відношенні є більшим за максимальну суму судового збору, встановленого законом на день звернення позивача до суду, тому на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого ним судового збору у розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області від 20.08.2015 № 01/3150 в частині донарахування суми грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за невиконання зобов'язань у розмірі 199289124 (сто дев'яносто дев'ять мільонів двісті вісімдесят дев'ять тисяч сто двадцять чотири) грн. 34 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УкрТрансОіл-2009 судові витрати у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 26 квітня 2016 р.