Справа № 2-а-198/11
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-198/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря - Косухіної Т.І.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС відділу ДАІ м. Суми ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2010 року інспектором ДПС відділу ДАІ м. Суми ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 450 грн. Посилаючись на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи, правопорушення він не скоював, просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2010 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що факт вчинення правопорушення позивачем мав місце, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення порушень вимог закону не було.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали адміністративного позову, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 листопада 2010 року інспектором ДПС відділу ДАІ м. Суми ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 016904 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 13.11.2010 року о 09 год. 30 хв. в м. Суми, керуючи автомобілем СТRОЕN н.з. ВМ 0052 АО по вул. Г.Сталінграду при повороті ліворуч на вул. Набережна р. Сумки не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзжу частину, на яку повертав (а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції, вона суперечить фактичним обставинам справи, не спростовує докази протилежної сторони у спорі.

Позивач в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 6) та в позові стверджує, що Правил Дорожнього руху не порушував. Проте, в підтвердження своїх доводів позивач належних доказів не надав.

Між тим, дане правопорушення зафіксовано технічними засобами, відповідний електронний носій долучено відповідачем до матеріалів справи. Із запису чітко видно, що з боку позивача дійсно мало місце порушення ПДР України.

Відповідач інспектор ДПС відділу ДАІ м. Суми ОСОБА_2 діяв в межах своїх посадових обовязків та у відповідності до вимог ст. 222 КУпАП України. Накладене стягнення відповідає тяжкості скоєного правопорушення. Небезпека даного правопорушення полягає в тому, що діями позивача була створена загроза безпеці інших учасників дорожнього руху, які мали всі підстави сподіватися на дотримання ПДР з боку позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що адміністративне стягнення на позивача було накладено обґрунтовано і в задоволені позову необхідно відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 160-163 КАС України, ст.ст. 122, 222, 283, 284 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2011 року.

Суддя А.П.Сидоренко