Справа № 826/28241/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 червня 2016 року 08:05 справа №826/28241/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Лізінгова компанія "Кванта"
доДержавної фіскальної служби України
третя особаДержавна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
прозобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізінгова компанія "Кванта" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи - Державної податкової інспекції у Шевченківського районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - третя особа, ДПІ у Шевченківському районі), в якому просить зобов'язати відповідача включити суму належних ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" коштів у розмірі 4 863,00 грн. до системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 січня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/28241/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 30 березня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечили; сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмову провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу електронного адміністрування податку на додану вартість від 15 жовтня 2015 року на електронному рахунку ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" знаходилась сума у розмірі 4 863,00 грн., що перерахована позивачем з поточного рахунку з метою поповнення електронного рахунку.

Загальна сума поповнення електронного рахунку з поточного рахунку ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" згідно зазначено витягу становила 38 360,00 грн.

Сума податку, на яку ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на 15 жовтня 2015 року становила 42 669,10 грн.

15 жовтня 2015 року ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" подало до ДПІ у Шевченківському районі заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), якою згідно пункту 2001.6 статті 2001 Податкового кодексу України, просило перерахувати суму коштів у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету у розмірі 4 863,00 грн.

Як зазначено позивачем, 20 жовтня 2015 року ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" подано до ДПІ у Шевченківському районі звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року, в якій вказало, що суму 4 863,00 грн. необхідно перевести на поточний рахунок ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта", однак такі дії контролюючим органом вчинені не було.

У свою чергу відповідно до витягу електронного адміністрування податку на додану вартість від 10 листопада 2015 року сформованого за результатом поданої позивачем декларації, заявлена сума до переведення зникла, та, як зазначено позивачем, зміни відбулись і в інших рядках, а саме: №2 (сума податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) та №5 (загальна сума поповнення електронного рахунка з поточного рахунка платника податку). Вказані рядки зменшились на суму у розмірі 4 863,00 грн.

Позивач посилається на не включення належних ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" коштів в сумі 4 863,00 грн., до системи електронного адміністрування податку на додану вартість, що призвело до порушення права останнього щодо реєстрації податкових накладних та перешкоджанню провадженню господарської діяльності.

Відповідач подав до суду письмове заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 2001 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків, визначений Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 91 Порядку передбачено, що сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, за рішенням платника податку може бути збільшена на суму непогашених залишків сум податку, заявлених ним до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларованих до бюджетного відшкодування за такі періоди в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, від'ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України , та залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованих платником податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року. Таке рішення платник податку відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації за звітний (податковий) період після 1 лютого 2015 року, в якому воно прийняте. ДФС після проведення камеральної перевірки зазначеної податкової декларації автоматично збільшує суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на відповідну суму та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення відображається платником податку у складі податкового кредиту податкової декларації за звітний (податковий) період, в якому воно здійснене.

Згідно з пунктом 92 Порядку після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку: 1) ДФС автоматично збільшує розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/ чотири квартали, та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку ДФС шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком з урахуванням середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/чотири квартали, станом на дату перерахунку. На запит платника податку ДФС інформує його про результати такого перерахунку шляхом надсилання електронного повідомлення; 2) сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку. На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку вважаються погашеними.

За змістом приписів пункту10 Порядку ДФС: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Відповідно до пункту 211 Порядку, якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку.

При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися за відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих в Реєстрі, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих в податковій звітності з податку у цьому звітному періоді.

Сума податку, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, зменшується на суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника на дату її подання, шляхом зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (е ПопРах). Перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (е ПопРах) не призведе до формування від'ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку (е Накл).

Для відповідного перерахування коштів ДФС надсилає Казначейству реєстр, в якому зазначаються найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника податку, та реквізити такого рахунка (у разі подання платником податку заяви про повернення коштів на його поточний рахунок).

Казначейство на підставі зазначеного реєстру протягом п'яти робочих днів після закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати платником податку сум податкових зобов'язань, здійснює відповідне перерахування.

Як підтверджують матеріали справи, в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не відображено суму у розмірі 4 863,00 грн., яка перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої декларації, і щодо якої платник податку подав до контролюючого органу відповідну заяву, відповідно до якої такі кошти підлягали перерахуванню на поточний рахунок ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта".

Суд встановив, між позивачем та ДПІ у Шевченківському районі проведено звіряння рахунків за період з 01 січня 2015 року по 19 листопада 2015 року, за результатами чого складений відповідний акт від 04 грудня 2015 року №24818-20, яким підтверджено наявність переплати у ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" у розмірі 5 598,99 грн., у тому числі заявлена сума у розмірі 4 863,00 грн.

Як визнається відповідачем у письмовому запереченні проти позову, за даними обліково-звітної інформації системи органів ДФС станом на 25 лютого 2016 року за кодом доходів бюджету 14010100 "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" щодо ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" обліковується позитивне сальдо розрахунків в сумі 4 898,07 грн.

Проте, заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 4 863,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не відображена, а будь-яких правових підстав для щодо обґрунтування причин такого не включення відповідачем не наведено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Державна фіскальна служба України зобов'язана включити належну ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" суму у розмірі 4 863,00 грн. до системи електронного адміністрування податку на додану вартість, та про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною фіскальною службою України не доведено правомірність своїх дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з формулювання позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Лізінгова компанія "Кванта" підлягає задоволенню.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізінгова компанія "Кванта" задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Державну фіскальної служби України включити до системи електронного адміністрування податку на додану вартість суму належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізінгова компанія "Кванта" коштів у розмірі 4 863,00 грн. (чотири тисячі вісімсот шістдесят три гривні нуль копійок).

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізінгова компанія "Кванта" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (одну тисяч двісті вісімнадцять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов