Справа № 2а-3682/11/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2011 р. № 2а-3682/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Янчака П.О.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест»про арешт коштів на рахунках платника податків,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Галицькому районі м. Львова 25.03.2011 року звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест»з вимогою накласти арешт на кошти платника податків на рахунках: № 5220 в ПАТ «Фольксбанк», МФО 325213; №2301 в АТ «Астра банк», МФО 380548; № 2301 в АТ «Астра банк», МФО 380548; № 2301 в АТ «Астра банк», МФО 380548; № 5220 в ПАТ «Фольксбанк», МФО 325213; № 2001 в ПАТ «Банк Кіпру», МФО 320940; №2302 в АТ «Астра банк», МФО 380548; № 7 в Райффайзен банк Аваль, МФО 380805; № НОМЕР_1 в ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268; № 260561898 в ЛОДАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 325570. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема, статтею 77 щодо порядку проведення документальних планових перевірок. 22.02.2011 року ДПА у Львівській області виписано направлення №172 на проведення виїзної планової документальної перевірки ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест», яке вручено посадовій особі підприємства. В порушення законних вимог посадових осіб органів державної податкової служби, зафіксованих у наданих підприємству вимогах, посадовими особами відповідача не надано до перевірки оригінали первинних документів, регістри бухгалтерського та податкового обліку, про що складено і вручено підприємству акти №15 від 03.03.2011 року та №16 від 04.03.2011 року. Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України та підпункту 3.1.3 пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом ДПА України №1042 від 24.12.2010 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за № 1437/18732, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби. На виконання вимог пункту 4.1 розділу ІV, пунктів 7.1, 7.3 розділу VІІ Порядку начальником ДПРІ у Галицькому районі м. Львова розглянуто звернення управління податкового контролю юридичних осіб ДПА у Львівській області від 23.03.2011 року та прийнято рішення від 25.03.2011 р. про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест».

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково пояснили, що на час розгляду справи відсутнє рішення суду про визнання арешту майна ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест»обґрунтованим. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 позову не визнав. Пояснив, що в силу підпункту 94.19.1. пункту 94.19. статті 94 Податкового кодексу України припинено адміністративний арешт Товариства, застосований рішенням начальника ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 25.03.2011 року. За таких обставин відсутні підстави для накладення арешту на кошти Товариства на рахунках. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку про те, що позов не підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Права органів державної податкової служби закріплені статтею 20 Податкового кодексу України, згідно підпунктів 20.1.4 та 20.1.5 пункту 20.1 якої вони мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом, та вимагати від платників податків, що перевіряються в ході перевірок, проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

У разі відмови платника податків (його посадових осіб або осіб, які здійснюють готівкові розрахунки та/або проводять діяльність, що підлягає ліцензуванню та/або патентуванню) від проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки), передбаченої абзацом першим цього пункту, або ненадання для перевірки документів, їх копій (за умови наявності таких документів) застосовуються заходи, передбачені статтею 94 цього Кодексу.

Поняття, підстави та порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків визначені статтею 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом ДПА України №1042 від 24.12.2010 р. (далі - Порядок №1042) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за № 1437/18732.

Відповідно до пункту 94.1. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обовязків, визначених законом.

Застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків згідно підпункту 94.6.2. пункту 94.6. цієї статті здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Особливості застосування арешту коштів на рахунку платника податків визначені розділом VІІ Порядку №1042.

Відповідно до пункту 7.3. цього Порядку для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган державної податкової служби подає до суду позовну заяву у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест»() начальником ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийнято 25.03.2011 року на підставі звернення управління податкового контролю юридичних осіб ДПА у Львівській області від 23.03.2011 року.

У відповідності до вимог пункту 7.3. Порядку №1042 ДПІ у Галицькому районі м. Львова 25.03.2011 року звернулася до суду з двома адміністративними позовами до ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест»: про арешт коштів на рахунках платника податків та про продовження строку застосування адміністративного арешту майна.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до положень статті 183? Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює особливості провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків вирішується судом на підставі подання податкового органу, поданого протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Судом встановлено та сторонами підтверджено, що на час розгляду справи відсутнє рішення суду про визнання арешту майна ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест», прийнятого 25.03.2011 року рішенням начальника ДПІ у Галицькому районі м. Львова, обґрунтованим.

Відповідно до підпункту 94.19.1. пункту 94.19. статті 94 Податкового кодексу України припиняється адміністративний арешт майна платника податків у звязку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Системний аналіз положень підпунктів 20.1.4 та 20.1.5 пункту 20.1 статті 20, статті 94 Податкового кодексу України та Порядку №1042, свідчить про те, що арешт коштів на рахунку платника податків є особливим видом адміністративного арешту майна платника податків, який може бути застосований винятково судом та лише за наявності рішення суду про обґрунтованість адміністративного арешту майна цього платника податків.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що в силу підпункту 94.19.1. пункту 94.19. статті 94 Податкового кодексу України припинено адміністративний арешт майна платника податків ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест», застосований рішенням начальника ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 25.03.2011 року, відтак відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів цього платника податків на рахунках.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають стягненню зі сторін судові витрати.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест»про арешт коштів на рахунках платника податків відмовити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 26 квітня 2011 року.

Суддя Хома О.П.