Справа № 826/20058/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа: Держава Україна про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа: Держава Україна, в якому просила:

витребувати від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України завірені належним чином всі матеріали виконавчого провадження ВП №4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року по заяві №25476/02 справа «Погребна проти України»;

Зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України для належного, повного та фактичного виконання виконавчого документу - рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року по заяві №25476/02 справа «Погребна проти України» вжити заходів щодо винесення постанови про залучення по виконавчому провадженню ВП №4529908 в якості боржника:

Державу Україна в особі Міністерства юстиції України (01001. м. Київ, вул. Городецького, 13);

Державу Україна в особі Державної казначейської служби України (01601. м. Київ, вул. Бастіонна, 6);

Державу Україна в особі Кабінету міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12);

Державу Україна в особі Генеральної прокуратури України ( 01010. м. Київ, вул. Різницька. 13/15):

Державу Україна в особі Верховної ради України (01024. м. Київ, вул. Грушевського, 5);

Державу Україна в особі Президента України (01220, м. Київ, вул. Банкова, 11);

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Також, в апеляційній скарзі позивач просить залучити до розгляду справи №826/20058/15 в якості третьої особи: Комітет Міністрів Ради Європи, Департамент виконання рішень Європейського суду з прав людини, Європейський суд з прав людини, Міністерство закордонних справ України.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що неповне виконання рішення викликане не відсутністю коштів на відповідному казначейському рахунку, а позицією Міністерства юстиції України, яке вважає рішення виконаним. За таких обставин, залучення до участі у виконавчому провадженні як боржників - Державу Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України, Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України, Президента України - позбавлене будь-якого сенсу в будь-якому випадку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів зазначає, що погоджується із позицією суду першої інстанції, зазначаючи слідуюче.

Так, 31.03.2016 року представником позивача - ОСОБА_4 було подано клопотання про виклик у судове засідання належного представника Держави Україна - третьої особи.

04.04.2016 року Київським апеляційним адміністративним судом було направлено запит за вих. 02.3-13/1919 на ім'я Міністра юстиції України Петренка П.Д. з метою сприяння прибуттю у судове засідання 28.04.2016 року представника «Держави Україна» (боржник у виконавчому провадженні).

Однак, в судове засідання 28.04.2016 року уповноважений представник «Держави Україна» не прибув, ніякої відповіді з приводу направленого запиту Київський ААС від Міністра юстиції України не отримував.

У зв'язку з вище вказаним, в судовому засіданні представником ОСОБА_2, ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №826/20058/15 з метою повторного звернення Суду з відповідним запитом до Міністра юстиції України. 19.05.2016 року від представника Міністерства юстиції України, Н.В. Гришиної, надійшла заява на виконання судового запиту, в якій зазначається, що згідно з підпунктом 59 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 Мін'юст забезпечує координацію виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Враховуючи, що Держава Україна є боржником у виконавчому провадженні ВП № 4529908 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини №25476/02 від 15.02.2007, а Міністерство юстиції України забезпечує координацію виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах проти України та наділене здатністю мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві, Державу Україна у спірних відносинах представляє Мін'юст, який є відповідачем у справі. Разом з тим, до участі у справі можуть залучатись й інші державні органи (залежно від того, які функції у спірних відносинах виконують ці органи).

В усіх судових справах за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з приводу виконання рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 відповідачем, який представляє Державу був Мін'юст, зокрема у справах №№ 826/15694/14. 826/9042/15, 826/19418/14.

Таким чином Державу Україна у спірних відносинах представляє Мін'юст, який є відповідачем у справі та забезпечив явку представника у судове засідання.

Отже, 09.06.2016 року провадження у справі №826/20058/15 було поновлено та розпочато розгляд по суті спору.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.02.2007 року Європейський Суд з прав людини одностайно ухвалив рішення по заяві № 25476/02 «Погребна проти України», яким визнав порушення Україною ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод по невиконанню на протязі 4-х років 11 місяців негрошової частини рішення Васильківського міського суду Київської області від 31.01.2002 року та вирішив, що держава-відповідач має виконати частину, яка не стосується виплати присуджених коштів, рішення від 31.01.2002 року і сплатити заявниці, протягом трьох місяців з дня, коли рішення стане остаточним відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції, 1 700 євро (тисячу сімсот євро) як компенсацію за нематеріальну шкоду та судові витрати, плюс будь-який податок, який може бути стягнуто з заявниці.

Службовою запискою від 03.08.2007 року за №33-53/1963 в.о. Керівника Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Назар Кульчицький повідомив Департамент ДВС Мін'юсту України про необхідність виконати рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року по заяві №25476/02 «Погребна проти України».

17.08.2007 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кириченко В.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 4529908 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 у справі «Погребна проти України».

Супровідним листом від 20.08.2007 року за №25-50-212/13 старший державний виконавець Департаменту ДВС Мінюсту України Кириченко В.Г. направив постанову від 17.08.2007 року ВП №4529908 до Міністерства юстиції України, Державного казначейства України, ОСОБА_2 та до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини для виконання та відома.

Постановою від 30.08.2007 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Абісовим A.B. повторно відкрито виконавче провадження № 4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 у справі «Погребна проти України».

Так, в ході виконання, постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2007 року № 4529908, в межах якої було здійснено виплату ОСОБА_11, 17.12.2013 року було скасовано начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Клименко О.С. з наступних підстав (описова частина постанови):

«У провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від і 15.02.2007 року у справі «Погребна проти України». Постановою від 30.08.2007 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Абісовим A.B. відкрито виконавче провадження № 4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 у справі «Погребна проти України». Так, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень міститься інформація щодо реєстрації державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кириченком В.Г. 17.08.2007 року виконавчої дії про відкриття виконавчого провадження по вказаному рішенню. Однак, в матеріалах виконавчого провадження № 4529908 постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2007 року не знаходиться».

В подальшому, ОСОБА_4 (представником ОСОБА_2) надано до відділу копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2007 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що згідно журналу реєстрації вихідної кореспонденції (книга № 2) за 2007 рік відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 21.08.2007 надіслано на адресу ОСОБА_2 копію постанови про відкриття виконавчого провадження (зареєстровано в журналі під № 9002; справа, в якій міститься матеріали 25-50-212/13).

Згідно пояснення Кириченка В.Г. від 16.12.2013 року, працюючи на посаді державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, він 17.08.2007 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 року. Зазначену постанову надіслано на адресу ОСОБА_2

Також, наявність двох постанов про відкриття виконавчого провадження по рішенню Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 встановлене постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2012 року № 2а-18958/11/2670.

Таким чином, встановлено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кириченко В.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 4529908 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 у справі «Погребна проти України».

З огляду на вищевикладене, постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерста юстиції України Абісова A.B. від 30.08.2007 року ВП № 4529908 про відкриття виконавчого провадження правомірно підлягала скасуванню, в зв'язку з наявністю постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2007 ВП № 4529908».

Постановою старшого державного виконавця від 20.12.2007 року виконавче провадження з виконання зазначеного рішення Європейського Суду закінчене, оскільки платіжним дорученням № 1060 підтверджується перерахунок коштів за рішенням суду та фактичне виконання рішення Європейського Суду.

На виконання вказаного рішення суду, 10.09.2007 року Міністерством юстиції України підготовлено та направлено до Державного казначейства України платіжне доручення № 1060 на суму 11 763,12 грн. для перерахування коштів на особовий рахунок ОСОБА_2. Згідно виписки Державного казначейства України списання коштів було проведено 11.09.2007 року.

На рахунок ОСОБА_2 в Державному Ощадному банку України 13.09.2007 зараховано грошові в розмірі 11 645,49 грн., однак відповідно до платіжного дорученні № 1060 підлягало виплаті стягувачу 11 763,12 грн.

20.12.2007 року у зв'язку із повним та фактичним виконанням рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході здійснення виконавчого провадження постановою начальника ВПВР ДВС України від 17.12.2013 року скасовано постанову старшого державного виконавця Департаменту ДВС Мін'юсту України від 30.08.2007 року (про що вже зазначалось вище).

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Черноволова В.А. від 19.07.2013 року постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2007 року скасовано у зв'язку із тим, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2012 № 2а-8586/12/2670 визнано протиправним та таким, що не відповідає вимогам статті 46 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод висновок Департаменту ДВС Міністерства юстиції України викладеного в постанові від 20.05.2009 року про відмову у задоволенні скарги, що копія платіжного доручення є підтвердженням отримання стягувачем коштів в сумі 11 763,12 грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 по, заяві № 25476/02 «Погребна проти України».

23.07.2013 виконавче провадження поновлено.

Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 26.02.2014 року та 15.04.2014 року до Міністерства юстиції України та до Департаменту планово-фінансової діяльності Міністерства юстиції України направлені вимоги державного виконавця стосовно надання реквізитів для повернення/зарахування стягувачем - ОСОБА_2 отриманих нею грошових коштів в розмірі 11 645,49 грн. на підставі рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 та зобов'язано здійснити повторний розрахунок/конвертацію грошових коштів (1 700 євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007.

Листом від 17.03.2014 року № 17-48/362 за підписом директора Департаменту планово-фінансової діяльності Міністерства юстиції України Бірюкової О.О. вищевказану вимогу повернуто без виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно квитанції від 30.07.2014 року ОСОБА_2 повернуто кошти в розмірі 11645,49 грн. по виконавчому провадженню 4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини №25476/02 від 15.02.2007 року по справі «Погребна проти України» у зв'язку із скасуванням постанови від 30.08.2007 року про відкриття виконавчого провадження 4529908.

Проаналізувавши вище викладене, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Це положення створює специфічні правові зобов'язання для держави-відповідача.

Контроль за виконанням рішень покладено на Комітет міністрів Ради Європи.

Характер рішень Європейського суду з прав людини і той факт, що обов'язок держави виконати рішення Суду не ставиться в залежність від волі особи, на користь якої Європейський суд виніс рішення, обумовлюють специфіку виконання таких рішень. Європейський суд з прав людини, на відміну від національних судів, не видає виконавчих листів, і особа не зобов'язана ні самостійно пред'являти рішення до виконання, ні будь-яким чином стимулювати таке виконання. Держава зобов'язана сама виконати рішення Суду на користь особи, звільнити її від такого обов'язку може лише письмова відмова особи отримати присуджену за рішенням суму.

Порядок виконання рішень ЄСПЛ регулюється Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV (надалі - Закон), Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону - Рішення - а) остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) остаточне рішення Європейського суду з прав людини щодо справедливої сатисфакції у справі проти України; в) рішення Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання у справі проти України; г) рішення Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України.

В Україні відповідно до ст. 3 Закону Украї ни «Про виконавче провадження» рішення Європейського суду з прав людини виконуються Державною виконавчою службою України.

Крім того, у зв'язку з тим, що відповідно до пункту 2 статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Комітет міністрів Ради Європи здійснює нагляд за виконанням остаточних рішень Європейського суду, Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини звернувся до Комітету міністрів із питанням стосовно правильності нарахування державними виконавцями пені по зазначеним вище рішенням суду.

Також, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 31.05.2006 року № 784, встановлено, що представництво України в Європейському суді з прав людини у разі розгляду питань дотримання нею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та звітування про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах проти України здійснюється в установленому порядку Міністерством юстиції через Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Тобто, вищевказаною постановою звітування про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах проти України та розгляду питань щодо дотримання нею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладено саме на Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Згідно до Порядку забезпечення представництва України під час розгляду справ у Європейському суді з прав людини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 553, відповідальним за забезпечення представництва України у Європейському суді з прав людини є Міністерство юстиції України в особі Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Закону протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає стислий виклад рішення стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб'єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення.

Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону, протягом десяти днів від отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного, Секретаріат надсилає стягувачеві повідомлення з роз'ясненнями його прав щодо виконання рішення, оригінальний текст та переклад рішення до Державної виконавчої служби.

Державна виконавча служба впродовж десяти днів з дня надходження документів відкриває виконавче провадження. Протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Секретаріат надсилає до Державної казначейської служби постанову про відкриття виконавчого провадження, разом із оригінальним текстом і перекладом Рішення. Стадія безпосереднього виконання рішення ЄСПЛ наступає після оприлюднення офіційного перекладу тексту (опублікування в газетах «Урядовий кур'єр» і «Голос України»). Видання публікує стислий виклад Рішення протягом семи днів від дня його одержання.

Впродовж десяти днів від дня надходження зазначених документів Державна казначейська служба здійснює списання на вказаний стягувачем банківський рахунок, а у разі його відсутності - на депозитний рахунок Державної виконавчої служби.

Виплата відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк із моменту набуття Рішенням статусу остаточного, або у строк, визначений у рішенні. У випадку порушення строку на суму відшкодування нараховується пеня.

Згідно ст. 3, 8 Закону виконання Рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України; списання коштів здійснюється Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

В даному випадку згідно наданих суду матеріалів виконавчого провадження №4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року у справі «Погребна проти України» боржником є Держава Україна, а виконання здійснюється в порядку Закону України «Про виконавче провадження» Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби за рахунок коштів державного бюджету України.

Колегія суддів зауважує, що жодних підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні або залучення інших боржників немає, зокрема, за рішенням Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року у справі «Погребна проти України» боржником є Держава Україна, і іншого боржника бути не може; ні Закон України «Про виконавче провадження», ні Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» не містять жодних правових норм для залучення по справі інших боржників.

Виконавчим документом, що підлягає виконанню, в даному випадку є рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року у справі «Погребна проти України», у якому, як зазначено вище, визначено боржника - Державу Україна як сторону Конвенції, і підстав для залучення до участі у виконавчому провадженні інших боржників, зокрема, органів державної влади Держави Україна, немає.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що всі державні установи, які він просить залучити до виконавчого провадження як боржників - Державу Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України, Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України, Президента України - фактично і є органами державної влади, що представляють Державу Україна під час усіх правовідносин, що виникають у державі.

Судова практика зі справ за позовами ОСОБА_2 з приводу неповного виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року у справі «Погребна проти України» (зокрема, долучені до матеріалів справи копії судових рішень) свідчить про те, що неповне виконання рішення викликане не відсутністю коштів на відповідному казначейському рахунку, а позицією Міністерства юстиції України, яке вважає рішення виконаним.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про залучення до розгляду справи в якості 3-х осіб Комітету Міністрів Ради Європи, Департаменту виконання рішень Європейського суду з прав людини, Європейського суду з прав людини та Міністерства закордонних справ України (одна з вимог апеляційної скарги).

Колегія суддів звертає увагу, що Конвенція не передбачає заходів примусового виконання рішень Європейського суду з прав людини, тоді як єдині заходи реагування передбачені п. 4, 5 ст. 46 Конвенції - звернення до Комітету Міністрів Ради Європи з метою визначення заходів, яких необхідно вжити; позивачем надано суду інформацію про те, що Комітет Міністрів Ради Європи повідомлений про невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року у справі «Погребна проти України».

Крім того, Постановою Вищого адміністративного суду України від 15 квітня 2016 року по справі № 826/15694/14 (К/800/8322/15) встановлено: «…законодавством передбачено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби та порядок притягнення до відповідальності осіб винних у невиконанні рішень та законних вимог державного виконавця, однак можливість оскарження стягувачем безпосередньо дій боржника у виконавчому провадженні чинним законодавством не передбачено.

Крім того, дії та бездіяльність відповідачів, які є предметом спору у даній справі, вчинені у зв'язку з виконанням вимог державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження і з виконанням ними владних управлінських функцій по відношенню до позивача безпосередньо не пов'язані.

Крім того, з наявної в матеріалах справи квитанції від 30.07.2014 року вбачається, що повернення коштів ОСОБА_2 було викликане скасуванням постанови від 30.08.2007 року однак з матеріалів справи вбачається, що після її скасування залишилась чинною постанова від 17.08.2007 року про відкриття виконавчого провадження 4529908 і саме в межах цього виконавчого провадження, згідно платіжного доручення від 10.09.2007 року, відповідачем було перераховано кошти ОСОБА_2…».

Отже, ВАС України фактично зробив висновок про виконання рішення ЄСПЛ від 15.02.2007 року.

Згідно Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2. 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР, Високими Договірними Сторонами є держави.

Відповідно до ст. 46 Конвенції Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Суд апеляційної інстанції ще раз наголошує, що при цьому, відповідачами у справах, що розглядаються Європейським судом з прав людини є саме держави, а не їх конкретні органи, і вживання у текстах судових рішень слова «Уряд України» («the Government))) не може бути підставою для висновку про те, що відповідачем у справі є Уряд України, тобто, Кабінет Міністрів України.

Тобто, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, дійшов вірного висновку.

Крім того, представником Міністерства юстиції України надано докази, які підвереджують, що рішення ЄСПЛ від 15.02.2007 року знято з контролю Комітету міністрів.

Зокрема у відповіді Женевєв Майєр Начальника Департаменту виконання рішення рішень ЄСПЛ від 18.12.2015 року на лист Б. Бабіна від 27.10.2015 року щодо справи «Погребна проти України» (заява №25476/02) рішення від 15.02.2007, остаточне 09.07.2007 зазначено: « 11 вересня 2007 року органами Вашої влади заявниці було сплачено справедливу сатисфакцію, присуджену їй Європейським судом. Таким чином, питання виплати справедливої сатисфакції більше не є предметом нагляду Комітету міністрів».

Далі зазначається: «З п. 17 рішення випливає, що, не дивлячись на те, що Васильківський міський суд зобов'язав Васильківське міське управління МВС повернути майно, конфісковане у заявниці в квітні 1999 року під час обшуку її помешкання, заявниця отримала назад тільки 6% конфіскованої власності.

У зв'язку з цим я буду вдячна за отримання якомога швидше оновленої інформації щодо заходів, вжитих на виконання частини вищезазначеного рішення національного суду, яка залишається невиконаною».

В судовому засіданні, 21.06.2016 року, представником Міністерства юстиції України було забезпечено огляд матеріалів виконавчого провадження №4529908, зокрема, колегія суддів звертає увагу на те, що на а.с. 138 т.4 матеріалів ВП №4529908 міститься Акт, в якому міститься інформація про те, на виконання листа державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України №П-16503/5-70/15 щодо надання примірника постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2007 року №4529908 за підписом старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби служби Міністерства юстиції України Кириченка Вадима Григоровича, надісланий на адресу ОСОБА_2 супровідним листом від 20.08.2007 року №25-50-212/13, для долучення до матеріалів виконавчого провадження ВП №4529908 та з метою виконання подальших виконавчих дій по виконанню рішення Європейського суду з прав людини №25476/02 від 15.02.2007 року у справі «погребна проти України», представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 передав, а державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко Оксана Сергіївна прийняла примірник постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2007 року ВП №4529908 за підписом старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кириченка Вадима Григоровича.

Вказаний примірник постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №4529908 від 17.08.2007 року міститься в матеріалах виконавчого провадження т. 4, а.с. 139.

Тобто, фактично представником ОСОБА_2 був наданий примірник постанови про відкриття виконавчого провадження саме від 17.08.2007 року, та обставина, що протиправними є дії та бездіяльність Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ДВС України, які проявилися в відсутності належного та ефективного контролю, нагляду за збереженням матеріалів виконавчого провадження № 4529908, що стало причиною і наслідком зникнення, викрадення, відсутності оригіналу супровідного листа від 20 серпня 2007 року № 25-50-212/13 та оригіналу постанови від 17 серпня 2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4529908 встановлена судовим рішенням по справі №2а-17554/10/2670, зокрема ухвалою Вищого адміністративного суду України було залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 року.

З аналізу вище викладеного колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що хоча оригінал постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2007 року ВП №4529908 відсутній з невідомих причин, однак самим представником позивача надано примірник вказаної постанови, який без його заперечень був долучений до матеріалів виконавчого провадження на підставі Акту.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 72 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а також висновок, викладений у Постанові ВАС України по справі №826/15694/14 колегія суддів зазначає, що вимоги Позивача про зобов'язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України для належного, повного та фактичного виконання виконавчого документу - рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року справа «Погребна проти України» вжити заходів щодо винесення постанови про залучення по виконавчому провадженню ВП №4529908 в якості боржника державу Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України, Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України, Президента України, є недоцільними та необґрунтованими.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 21 червня 2016 року)

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.