Справа № 826/28164/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 червня 2016 року 10:25 справа №826/28164/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Солом'янському районі), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 грудня 2015 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/28164/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 14 квітня 2016 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; за спільним клопотанням представників сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі від 18 грудня 2015 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 49.1, підпункту 49.18.4 пункту 49, пункту 57.1 статті 57, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2, пункту 164.1 статті 164, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 134 329,88 грн., в тому числі основний платіж - 107 327,90 грн. та штрафні санкції - 27 001,98 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 11 грудня 2015 року №6492/26-58-17-01-17- "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року" (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 49.1, підпункту 49.18.4 пункту 49, пункту 57.1 статті 57, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2, пункту 164.1 статті 164, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: не задекларовано дохід, отриманий як додаткове благо в сумі 632 773,50 грн.

Позивач вважає протиправними податкове повідомлення-рішення, оскільки, на думку останнього, анульована частина заборгованості за кредитним договором не може вважатись додатковим благом, оскільки фактично позивачем не отримувалась.

Доводи відповідача, викладені в письмовому запереченні проти позову, повністю співпадають з висновками акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпункт "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлює, що базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, у разі прощення боргу у платника податку - боржника виникає обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду.

Матеріали справи підтверджують, що 12 липня 2007 року між позивачем та ТОВ "Унікредіт Банк" (ПАТ "Укрсоцбанк") укладено договір про іпотечний кредит №MRTG-04, відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати позивальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 280 800 доларів США 00 центів, а позичальник зобов'язується прийняти, використати за цільовим призначенням, передбаченим пунктом 1.2 цього договору, та повернути кредит в сумі 280 800 доларів США 00 центів, а також сплатити кошти за користування кредитом в розмірі 12,0% річних та інші обов'язкові платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

28 серпня 2014 року між позивачем та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено договір про внесення змін №1 до договору кредиту №MRTG-04 від 12 липня 2007 року, відповідно до якого, сторони домовились про погашення кредиту в сумі 1 322 626,93 грн. позичальником не пізніше 28 серпня 2014 року.

У разі належного виконання позивальником умов, викладених у пункті 3.2 цього договору про внесення змін, залишкова заборгованість позичальника перед кредитом за договором кредиту (а саме, залишкова заборгованість за кредитом в сумі 330 656,69 грн., заборгованість за процентами в сумі зазначеній у пункті 2.2 цього договору про внесення змін та процентами, які будуть нараховані з дати укладення цього договору про внесення змін підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається 28 серпня 2014 року (пункт 3.3 договору про внесення змін №1 до договору кредиту №MRTG-04 від 12 липня 2007 року).

З наявної в матеріалах справи квитанції від 28 серпня 2014 року №FJB056 вбачається погашення позивачем кредиту в сумі 1 322 626,93 грн.

28 серпня 2014 року ПАТ "Укрсоцбанк" видало позивачу довідку №234/224, якою зазначено, що зобов'язання ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за Договором кредиту №MRTG-04 від 12 липня 2007 року, виданого на придбання нерухомого майна, перед ПАТ "Укрсоцбанк" виконано в повному обсязі.

Одночасно зазначено, що банк (ПАТ "Укрсоцбанк") до позичальника, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, претензій не має.

П час проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що ПАТ "Укрсоцбанк" прийнято рішення про списання кредитної заборгованості в сумі 632 773,50 грн. по клієнту банка ОСОБА_1 За інформацією банку боржнику списано кредитну заборгованість, яка включена банком до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2014 рік з ознакою " 126" (дохід, отриманий платником податку як додаткове благо).

Однак, з акта перевірки вбачається, що контролюючим органом не здійснено перевірку того, чи документально підтверджується дотримання банком вимог підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в частині повідомлення кредитором боржника про прощення боргу, а ДПІ у Солом'янському районі в акті посилається лише на лист ПАТ "Укрсоцбанк" від 30 червня 2015 року №1/1-186/79-725, що суперечить вимогам підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Однак, відповідач, на якого покладено тягар доказування, не надав суду доказів, які б вказували на виникнення у позивача обов'язку щодо сплати податку на доходи фізичних осіб доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, зокрема що банк надіслав, а ОСОБА_1 отримав повідомлення про анулювання боргу.

Таким чином, з урахуванням вимог підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, на думку суду, сума в розмірі 632 773,50 грн. не підлягає включенню до оподатковуваного доходу платника податку, внаслідок чого збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 134 329,88 грн. є протиправним, а податкове повідомлення-рішення від 18 грудня 2015 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 18 грудня 2015 року №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 343,30 грн. (одна тисяча триста сорок три гривні тридцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко