Справа № 802/769/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 червня 2016 р. Справа № 802/769/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Волощук А.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Цимбал В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) № 226 від 26.02.2016 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Вінницькою ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань повноти нарахування та сплати ОСОБА_3 податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих як додаткове благо при взаєморозрахунках з ПАТ "Укрсоцбанк" за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. За результатами перевірки складено акт № 376/1305/НОМЕР_1 від 07.04.2016 року, зі змісту якого вбачається, що підставою для проведення перевірки стало нібито ненадання позивачем пояснень та їх документального підтвердження на запит Вінницької ОДПІ № 7580/Г/17-415, який датований ще 12.06.2014 року. Однак, як стверджує позивач, запиту податкового органу вона не отримувала, а в матеріалах перевірки відсутні відомості про його надсилання на адресу її місця проживання. Відтак правових підстав для призначення перевірки не було, а тому оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 повністю підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями. При вирішенні справи просить суд взяти до уваги висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14, відповідно до яких виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Посилаючись на вказані висновки позивач стверджує, що оскільки до початку проведення перевірки його не було належним чином ознайомлено із запитом Вінницької ОДПІ № 7580/Г/17-415 від 12.06.2014 року, то відповідно він був позбавлений права надати пояснення та їх документальне підтвердження з приводу виявлених контролюючим органом порушень.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов заперечила та пояснила, що при прийнятті наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 226 від 26.02.2016 року Вінницька ОДПІ діяла з дотриманням вимог чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Зазначає, що призначення позапланової документальної невиїзної перевірки ОСОБА_3 здійснено з підстав, передбачених у пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а саме у зв'язку з отриманням податкової інформації щодо можливих порушень позивачем податкового законодавства та ненадання ним пояснень і їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу. При цьому надіслання (вручення) документів про проведення перевірки здійснювалося у спосіб, визначений ст. 42 ПК України, та з виконанням умов, встановлених ст. 79 ПК України, що надало посадовим особам Вінницької ОДПІ право розпочати таку перевірку. Просить врахувати, що запит Вінницької ОДПІ № 7580/Г/17-415 від 12.06.2014 року було направлено на податкову адресу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак поштове відправлення було повернуте без виконання з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Отже, виходячи з положень п. 42.2 ст. 42 ПК України вказаний документ вважався таким, що належно вручений платникові податків. Водночас та обставина, що з часу надіслання запиту і до часу видання наказу про проведення перевірки минуло понад півтора роки немає правового значення, адже закон не обмежує податковий орган у термінах видання наказу про перевірку. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Встановлено, що 19.06.2014 року Вінницькою ОДПІ на адресу позивача ОСОБА_3 було надіслано запит № 7580/Г/17-415 від 12.06.2014 року про надання пояснень та їх документального підтвердження, податкових декларацій, розрахунків, платіжних документів про сплату (перерахування) податку на доходи - для з'ясування питання щодо декларування заборгованості за прощеною пенею, як додаткового блага платника податків, за 2013 рік.

26.02.2016 року на підставі положень пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України начальником Вінницької ОДПІ прийнято наказ № 226 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1", яким передбачено проведення перевірки фізичної особи ОСОБА_3 з 25.03.2016 року терміном 5 робочих днів.

03.03.2016 року копію вказаного наказу разом з повідомленням про проведення перевірки направлено на адресу позивача.

Не погоджуючись з наказом Вінницької ОДПІ № 226 від 26.02.2016 року, позивачем ОСОБА_3 оскаржено його у судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, що передбачені пунктом 78.1 статті 78 ПК України, зокрема у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України).

Отже, необхідною умовою для призначення перевірки з вищевказаних підстав є надіслання платнику податків письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження, відповідь на який платник податків зобов'язаний надати протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

В силу положень п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин в тому числі за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Судом встановлено, що обставиною, яка обумовила проведення позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб при взаєморозрахунках з ПАТ "Укрсоцбанк" за 2013 рік стало отримання Вінницькою ОДПІ податкової інформації про можливі порушення позивачем податкового законодавства та ненадання ним пояснень і їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу.

Так, згідно з податковою інформацією та повідомленням ПАТ "Укрсоцбанк" ОСОБА_3 у 2013 році отримала дохід, як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) за самостійним рішенням кредитора в розмірі 182 862,58 грн.

Водночас у податкового органу не було інформації щодо сплати позивачем податку з таких доходів та їх відображення у річній декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.

У зв'язку з цим Вінницькою ОДПІ було сформовано письмовий запит № 7580/Г/17-415 від 12.06.2014 року про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо можливих порушень податкового законодавства, який адресовано ОСОБА_3

Позивач факт отримання вищезазначеного письмового запиту заперечує.

Відтак, перевіряючи дану обставину, судом встановлено, що 19.06.2014 року відповідачем такий запит було надіслано поштою на податкову адресу ОСОБА_3: АДРЕСА_1. Правильність цієї адреси в судовому засіданні позивачка підтвердила. Крім того, вказана адреса підтверджується паспортними відомостями ОСОБА_3 в частині реєстрації місця проживання.

Як вбачається з витребуваного судом повідомленням про вручення поштового відправлення, 22.07.2014 року відповідний конверт повернутий Вінницькій ОДПІ поштовим відділенням без виконання з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

В силу положень 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України платник податків-фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків-фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків-фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Позивач ОСОБА_3 зареєстрована за наступною адресою: АДРЕСА_1, яка і є її податковою адресою.

Тому, оскільки запит № 580/Г/17-415 від 12.06.2014 року був надісланий Вінницькою ОДПІ за вірною податковою адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до положень п. 42.2 ст. 42, п. 73.3 ст. 73 ПК України вважається, що такий документ вручений платнику податків належним чином.

З огляду на викладене, як на підставу для скасування оскаржуваного наказу, суд не бере до уваги посилання позивача ОСОБА_3 на неотримання нею запиту контролюючого органу, оскільки відповідач виконав свій обов'язок щодо порядку оформлення такого запиту і його надіслання на адресу платника податків.

Разом із тим, суд зауважує, що наказ № 226 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1" було прийнято начальником Вінницької ОДПІ лише 26.02.2016 року, тобто після спливу більш ніж півтора роки після отримання повідомлення про вручення поштового відправлення (як вже зазначалось, таке повідомлення відповідач отримав 22.07.2014 року).

Представник відповідача вважає, що вказана обставина немає правового значення, оскільки закон не обмежує податковий орган у термінах видання наказу про перевірку.

Проте суд з такими доводами погодитись не може.

Так, в силу положень пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України підставою для проведення документальної позапланової перевірки є ненадання платником податків протягом 10 днів з дня отримання відповідного письмового запиту пояснень та їх документального підтвердження щодо виявленої контролюючим органом недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Змістовний правовий аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що чинним податковим законодавством дійсно не визначено конкретного строку, протягом якого податковий орган повинен призначити проведення перевірки з підстав, встановлених у пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Однак суд враховує те, що на відповідача покладено завдання щодо перевірки своєчасності справляння податків, зборів та інших платежів до бюджету. Така перевірка презюмує обов'язок контролюючого органу щодо своєчасності її проведення, інакше нівелюється зміст покладеного на контролюючий орган завдання.

При цьому своєчасність виконання покладених на податковий орган завдань передбачає їх здійснення протягом розумного строку, тобто строку, що є об'єктивно необхідним для виконання дій та прийняття рішень.

Окрім того, у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 ст. 78 ПК України платникам податків законодавцем встановлено 10-денний строк для надання пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, що в свою чергу обумовлює обов'язок такого контролюючого органу невідкладно або протягом розумного строку відреагувати на бездіяльність платника податків у випадку ненадання запитуваної інформації. Тривале зволікання у виконанні цього завдання контролюючим органом порушує принципи пропорційності та рівності перед законом.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу суд також керується частиною 3 статті 2 КАС України, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, прийняття податковим органом наказу про проведення перевірки тільки через півтора роки після надіслання на адресу платника податків відповідного письмового запиту не може відповідати критеріям добросовісності, розсудливості, пропорційності та своєчасності.

Крім того, під час судового розгляду справи відповідач не надав вмотивованих пояснень щодо такого тривалого зволікання у проведенні перевірки позивача.

Водночас за обставин, коли зміст письмового запиту № 7580/Г/17-415 від 12.06.2014 року не був доведений до відома позивача, а з моменту його надіслання минуло більш ніж півтора року, на переконання суду, контролюючий орган для забезпечення повноти і об'єктивності документальної позапланової перевірки був зобов'язаний повторно надіслати відповідний запит на адресу позивача, адже за такий тривалий період могли істотно змінитися обставини, які мають значення для прийняття рішення (з'явлення платника податків за адресою свого місця проживання, сплата спірних податкових зобов'язань чи зменшення їх розміру, наявність у платника податків додаткових документів тощо).

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14, згідно з якою "виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена".

З огляду на викладене суд доходить висновку про неправомірність оскаржуваного наказу Вінницької ОДПІ № 226 від 26.02.2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з приписів вказаної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, суд приходить до переконання про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Вінницької ОДПІ № 226 від 26.02.2016 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1". Відтак адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 226 від 26.02.2016 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1".

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (ідентифікаційний код 39476158).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сало Павло Ігорович