Справа № 127/9839/16-а
Суддя: Романюк Л. Ф.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9839/16-а
Провадження № 2-а/127/380/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф. розглянувши у скороченому провадженні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про зобовязання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що позивач знаходиться на обліку в пенсійному фонді м. Вінниці з 02.12.1995 року і з цього часу отримує пенсію за вислугою років згідно Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

23.02.2016 року, досягнувши 60- річного віку та працюючи до моменту звернення, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому позивач ставив питання про те, що при призначенні пенсії за віком (оскільки це є саме призначення нового виду пенсії ) повинні враховуватися показники середньої заробітної плати в Україні за три попередні роки перед зверненням, тобто 2013 2015 роки. У звязку з тим, що пенсія була призначена всупереч зазначеним вище нормам 10.03.2016 року позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії.

Своїм листом від 24.03.2016 року відповідач повідомив позивача про те, що у його випадку має місце не первинне призначення пенсії, а переведення з одного виду пенсії на інший.

Просив суд зобовязати управління ПФУ у м. Вінниці провести перерахунок пенсії відповідно до заяви від 10.03.2016 року з використанням для розрахунку показники середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією 2013, 2014, 2015 роки починаючи з 10.03.2016 року.

На адресу суду заперечення відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову виходячи з наступного.

Відповідно до довідки № 2792 від 0Відповідно до довідки № 2792 від 05.05.2016 року Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_1 з 01.01.2007 року по 29.02.2016 року перебував на обліку в управлінні і отримував пенсію за вислугу років згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». За матеріалами пенсійної справи первинна пенсія призначена 02.12.1995 року (а.с.9).

Згідно до відповіді Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці № 46/П-2 від 04.03.2016 року заява позивача про призначення пенсії за віком від 23.02.2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки 2013, 2014, 2015 роки суперечить нормам чинного законодавства.

Частиною першою ст.1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб. Звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно із ст. 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону №1058-ІV, призначається одна пенсія за її вибором.

В даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії в межах одного закону.

У частині 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання ( у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст. 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід)за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі аналізу зазначених норм суд приходить до висновку про те, що ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії , призначеного саме цим Законом на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31.03.2015 року (справа № 21-612а14).

Відповідно до ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України і законів, актів Президента України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судом перевірено: чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд враховуючи вищезазначене дійшов висновку про неправомірність дій Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці провести перерахунок пенсі ОСОБА_1 відповідно до заяви від 10.03.2016 року з використанням для розрахунків середньої заробітної плати у середньому за одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією:2013,2014,2015 роки починаючи з 10 березня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління Пенсійного Фонду України в м. Вінниці витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: