Справа № 348/1037/14-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ К/800/22189/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Головчук С.В.,

Ліпського Д.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про перерахунок пенсії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року,

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі та з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати незаконним рішення про відмову у застосуванні порядку оптимізації заробітної плати з 01.07.2013 року; зобов'язати відповідача при призначенні пенсії та в подальшому її перерахунку застосувати порядок оптимізації заробітку, чинний з 01.07.2013 року, виключивши із заробітку невигідний період з 11.10.2008 року по 27.03.2011 року, додатково оптимізувавши (виключивши) період догляду за дитиною з 28.11.2006 року по 10.10.2008 року та період отримання допомоги по безробіттю з 28.03.2011 року по 14.06.2011 року; здійснити виплату недоотриманих коштів.

Зазначав, що під час призначення пенсії відповідачем враховано періоди, в яких позивач отримував допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомогу по безробіттю, які є невигідними. Такі дії відповідача призвели до зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати, у той час як позивач має право на оптимізацію заробітку згідно зі змінами в пенсійному законодавстві, що діють з 01.07.2013 року, та відповідно отримання пенсії у більшому розмірі.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, позов задоволено. Визнано незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_4 порядку оптимізації заробітної плати з 01.07.2013 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області застосувати при призначенні ОСОБА_4 пенсії та в подальшому її перерахунку порядок оптимізації заробітку, що чинний з 01.07.2013 р., виключивши із заробітку невигідний період з 11.10.2008 р. по 27.03.2011 р., та додатково оптимізувавши (виключивши) періоди догляду за дитиною з 28.11.2006 р. по 10.10.2008 р. і період отримання допомоги по безробіттю з 28.03.2011 р. по 14.06.2011 р., та здійснити виплату недоотриманих ним грошових коштів.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаргу мотивує тим, що позивачу призначено пенсію 01.07.2011 року, а редакція статті 40 Закону України «Про про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою позивач просить провести перерахунок, набрала чинності з 01.07.2013 року. Всупереч положенням статей 99, 100 КАС України суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зобов'язав відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.07.2013 року, чим порушив норми процесуального права.

Справа розглядається у письмовому провадженні, оскільки сторони у судове засідання не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівської апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо призначення ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі зарахувати ОСОБА_4 в пільговому обчисленні період роботи з 10.10.1977 року по 20.04.1983 року та з 17.05.1983 року по 04.12.1992 року як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та районах, прирівняних до Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців. У задоволенні решти позову відмовлено.

З урахуванням цих судових рішень Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі у січні 2014 року призначило позивачу пенсію за віком як особі, що працювала в місцевостях Крайньої Півночі і районах, прирівняних до них, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.07.2011 року, при наявності страхового стажу - 34 роки 5 місяців 11 днів.

У січні 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі із заявою про перерахунок пенсії та просив при її нарахуванні (під час обчислення коефіцієнта заробітної плати) не брати до уваги період страхового стажу з 28.11.2006 року по 05.08.2009 року (період догляду за дитиною до досягнення нею трьох років) та з 10.10.2008 року по 14.06.2011 року (період отримання допомоги по безробіттю).

Листом від 29 січня 2014 року № 663/03 відповідач повідомив, що для призначення пенсії позивачу враховано заробітну плату за період з 01.01.2007 року по 14.06.2011 року. Оскільки відмова від наявного страхового стажу законодавством не передбачена, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суди виходили з того, що під час призначення позивачу пенсії у січні 2014 року її розрахунок здійснювався із заробітної плати за 116 календарних місяців за періоди роботи з 01.01.1978 року по 31.12.1982 року, з 11.10.2008 року по 27.03.2011 року, за період догляду ним за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 28.11.2006 року по 10.10.2008 року та період отримання допомоги по безробіттю з 28.03.2011 року по 14.06.2011 року. Після проведення оптимізації в розрахунок взято 89 місяців, тобто виключено 27 місяців (з 28.11.2006 року по 31.01.2009 року).

Приймаючи рішення суди попередніх інстанцій застосували до спірних правовідносин положення статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо призначення та індексації пенсії» від 14 травня 2013 року № 231-VII.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі врегульовано статтею 40 Закону № 1058-IV.

Абзацом першим частини першої цієї статті (у редакції, чинній до 01 липня 2011 року) передбачалось врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Законом України від 14 травня 2013 року № 231-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо призначення та індексації пенсії» (який набрав чинності з 01.07.2013 року) законодавець вніс зміни до абзацу третього частини першої статті 40 Закону № 1058-IV, згідно з якими, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону.

Тобто, з 01.07.2013 року законодавець надав пенсіонерам можливість під час визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії виключати періоди, які є невигідними (до 60-ти календарних місяців страхового стажу незалежно від перерв, але не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі). Виключення тих чи інших періодів страхового стажу проводиться за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії.

Під час призначення позивачу пенсії у січні 2014 року відповідач мав застосувати новий порядок оптимізації, що був чинний станом на цю дату.

Позивач висловив бажання виключити із заробітку невигідний період з 11.10.2008 року по 27.03.2011 року, додатково оптимізувавши (виключивши) період догляду за дитиною з 28.11.2006 року по 10.10.2008 року та період отримання допомоги по безробіттю з 28.03.2011 року по 14.06.2011 року, про що подав відповідні заяви у січні 2014 року.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про неправомірність відмови відповідача щодо застосування під час обрахунку та призначення позивачу пенсії новий порядок оптимізації заробітної плати, що діяв з 01.07.2013 року.

З приводу доводів касаційної скарги, то слід зазначити, що зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.07.2013 року не є порушенням норм КАС України щодо строку звернення до суду, оскільки пенсію позивачу призначено у січні 2014 року, а про відмову в проведенні оптимізації йому стало відомо також з цієї дати.

З огляду на правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, викладені в касаційній скарзі доводи відповідача є необґрунтованими.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційні скарги слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Головчук С.В.

Ліпський Д.В.