Справа № 638/1318/13-а (2а/638/299/13)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Ємельянової В.І.,
Заїки М.М., Рецебуринського Ю.Й.,
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
(далі ГУ ПФУ в Харківській області),
Пенсійного Фонду України (далі - ПФУ),
ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- ІНФОРМАЦІЯ_2 ),
Державної казначейської служби України
про перерахунок пенсії,
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року позов задоволено частково. Визнано бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо перерахунку позивачу пенсії на підставі підвищення посадового окладу згідно наказу Міністра оборони України № 377. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області надати список до військового комісаріату для складання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 1 грудня 2012 року з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу № 377. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з урахуванням підвищення посадового окладу відповідно до наказу №377. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок пенсії позивачу та виплатити різницю недотриманої пенсії, починаючи з 1 грудня 2012 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 1 грудня 2012 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити позивачу з 1 грудня 2012 року перерахунок пенсії з урахуванням підвищення посадового окладу у розмірі відповідно до наказу №377 здійснити дії щодо виплати донарахованих сум.
В задоволенні решти позову відмовлено.
Стягнуто з ГУ ПФУ в Харківській області на користь позивача 6,24 грн., як компенсацію за відрив від звичайних занять.
У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Роз`яснено, що відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року ГУ ПФУ в Харківській області необхідно здійснити перерахунок пенсії з 1 грудня 2012 року по день прийняття постанови Харківського окружного адміністративного суду, а саме 7 жовтня 2013 року.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 липня 2015 року, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року скасовано. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року відмовлено.
ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким вирішити питання щодо стягнення з Державного бюджету України в особі Управління державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва на його користь судовий збір за розгляд касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року.
Частиною 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено порядок розподілу судових витрат.
Відповідно до частин 1-3 цієї статті якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон №3674-VI). Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону №3674-VI)
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:
1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
2) повернення заяви або скарги;
3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Наведений перелік підстав повернення судового збору є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.
З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що сплачений судовий збір підлягає поверненню лише у випадках встановлених частиною 1 статті 7 Закону №3674-VI, а розподіл судових витрат проводиться у разі задоволення позовних вимог (вимог заяви).
У заяві про ухвалення додаткового судового рішення, позивач ставить питання вирішення розподілу судових витрат, у зв`язку із частковим задоволенням касаційної скарги, проте така заява не підлягає задоволенню, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 була задоволена, але у задоволенні заяви позивача про роз`яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року відмовлено.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Керуючись статтями 94, 168, 220, 222, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,
Ухвала набирає законної сили протягом п`яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Заїка М.М.

Рецебуринський Ю.Й.