Справа № 482/461/16-ц
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/461/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2016 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Ітріна М.В., секретаря судового засідання Андреєвої Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до Новоодеської міської ради Миколаївської області (далі - міська рада), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації та управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2016 р. позивачі звернулися до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача. Вимоги обґрунтовують тим, що є власниками нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 яку вирішили перевести у житловий будинок.

Для цього, 31 липня 2015 р. звернулися до міської ради з відповідною письмовою заявою, на яку 08 вересня 2015 р. надано відповідь, якою запропоновано здійснити реконструкцію будівлі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466.

15 жовтня 2015 р. повторно звернулися до міської ради з аналогічною заявою з проханням винести рішення, яким задовольнити або відмовити в цьому.

04 грудня 2015 р. отримали від міської ради листа з роз'ясненням управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної адміністрації (12.11.2015 р.), яким фактично у задоволенні заяви відмовлено.

Вважають бездіяльність міської ради протиправною мотивуючи тим, що спірна нежитлова будівля відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, які пред'являються для житлового приміщення у даному населеному пункті, а тому їх будівлю повинно бути переведено в житлову без здійснення її реконструкції.

З посиланням на ці обставини та ст.ст. 319, 379, 380 ЦК України, статті 4, 6, 8 ЖК Української РСР, а також ДБН В-3.2.-2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН-В.3.2.-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва. Житлові будинки, Реконструкція та капітальний ремонт» просили визнати бездіяльність протиправною та зобов'язати відповідача винести рішення, яким перевести спірний нежитловий будинок у житловий.

У судовому засіданні позивачі адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити.

В подальшому, в ході розгляду справи позивачі змінили свої вимоги та пунктом 2 резолютивної частини позовної заяви просили зобов'язати відповідача винести рішення по суті їх письмової заяви, тобто задовольнити або відмовити в цьому.

Представники міської ради у судовому засіданні заявлені вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити мотивуючи тим, що поставлене позивачами питання не відноситься до компетенції міської ради.

Треті особи також заявлені вимоги не визнали і просили в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що до повноважень міської ради не входить надання дозволу на переведення нежитлового об'єкта до житлового. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом, що здійснюють дозвільні та реєстраційні функції у будівництві, а позивачі за наданням такого дозволу до них не звертались.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЖК УРСР переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнаються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів (ч. 2 ст. 7 ЖК УРСР).

Положенням статті 152 ЖК УРСР визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що

виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; облік нежилих приміщень на відповідній території незалежно від форм власності, внесення пропозицій їх власникам щодо використання таких приміщень для задоволення потреб територіальної громади.

Таким чином, питання про переведення жилих будинків у нежилі відноситься до компетенції виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад.

Питання щодо переведення нежитлових приміщень у житлові ЖК УРСР не врегульоване.

За правилами ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування (ст. 8-1 ЖК УРСР).

Отже законодавець не врегулювавши у законі питання щодо переведення нежитлових приміщень у житлові не забороняє таке вчиняти органам місцевого самоврядування, а відносно дачних і садових будинків надає їм таке право за умови, якщо вони відповідають державним будівельним нормам і у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом те, що нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності адвокатській фірмі «Захист», а саме, 4/10 частки цієї будівлі належить ОСОБА_1, 3/10 частки ОСОБА_8, 2/10 частки ОСОБА_5 і 1/10 частки ОСОБА_7, тобто позивачам у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року співвласник будівлі ОСОБА_8 померла і її частку успадкував син - ОСОБА_6, який до цього часу не оформив право власності на неї в установленому законом порядку, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру.

Судом з'ясовано, що вказана нежитлова будівля з моменту її побудови і до цього часу використовується позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_5 для здійснення адвокатської діяльності. Решта позивачів такої діяльності на цей час не здійснюють.

05 жовтня 2015 р. позивачі звернулися до міського голови м. Нова Одеса з письмовою заявою про винесення рішення щодо переведення належної їм нежитлової будівлі у житлову з посиланням на те, що вона відповідає вимогам ДБН, що встановлені для житлових будинків у даній місцевості.

Виконавчим комітетом міської ради вказане звернення позивачів по суті не розглянуто, а 26 листопада 2015 р. супровідним листом за підписом міського голови на їх адресу скеровано лист - роз'яснення з цього приводу управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації.

В силу ст. 19 Конституції України огани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, органом місцевого самоврядування, а саме його виконавчим комітетом порушено право позивачів на розгляд їх письмової заяви щодо переведення належної їм на праві спільної часткової власності нежитлової будівлі до категорії житлових, а відтак, то їх бездіяльність є протиправною, а порушене право підлягає відновленню шляхом зобов'язання вчинити певні дії.

Суд критично оцінює та не бере до уваги рішення виконкому № 54 від 13 квітня 2016 р., тобто винесене вже під час розгляду цієї справи про відмову у наданні позивачам дозволу на переведення нежитлової будівлі у житлову, оскільки вони такого у своєму зверненні до міського голови не просили, а за такого заява залишається не розглянутою.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до Новоодеської міської ради Миколаївської області задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Новоодеської міської ради Миколаївської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від 05 жовтня 2015 року про переведення нежитлової будівлі у житлову.

Зобов'язати Новоодеську міську раду Миколаївської області (юридична адреса: 56600, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 208) розглянути заяву ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від 05 жовтня 2015 року про переведення нежитлової будівлі по вул. Центральна, 190-б в м. Нова Одеса Миколаївської області у житлову та винести відповідне рішення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя