Справа № 806/2776/15
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Київ К/800/50266/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області про зобов'язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_2 - представника позивача ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив:

зобов'язати Державну фіскальну службу України (далі - ДФС) вилучити інформацію про нього, яка була надана під час отримання ІІН та у подальшому не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори;

зобов'язати ДФС зберегти за ним форму обліку платників податків: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації (згідно статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України);

зобов'язати Володарсько-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Володарсько-Волинська ОДПІ) вилучити інформацію про нього, яка була надана під час видачі ІІН та у подальшому вести його облік як платника податків за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації);

зобов'язати Володарсько-Волинську ОДПІ знищити інформацію про нього у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів;

зобов'язати Володарсько-Волинську ОДПІ проставити у його паспорті (на сторінках 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є віруючим громадянином, належить до Української Православної Церкви і через свої релігійні переконання бажає щоб його облік як платника податків здійснювався без застосування цифрового ідентифікатора та без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем, по батькові, роком народження та за місцем реєстрації). Проте його вимогу вчинити дії із забезпечення права на відмову від цифрового ідентифікатора відповідачі залишили без задоволення, чим порушили його права.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нове - про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за номером реєстраційної картки платника податків НОМЕР_1.

14 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ДФС та до Володарсько-Волинської ОДПІ із заявами про відмову від цифрового ідентифікатора та користування ним через свої релігійні переконання (є віруючим, прихожанином Української Православної Церкви) та відповідно до норм статей 22, 24, 34, 64 Конституції України, статті 11 Закону України «Про інформацію», статей 6, 7, 8, 15 Закону України «Про захист персональних даних», статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України просив не вносити про нього інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження), а також проставити у його паспорті відмітку (на сторінках 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без цифрового ідентифікатора.

За наслідками розгляду вказаних заяв ДФС листом від 21 квітня 2015 року № 3684/Л/99-99-11-02-02-14 та Володарсько-Волинська ОДПІ листом 27 квітня 2015 року № 34/7/11-003 роз'яснили позивачу порядок реалізації права щодо відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Так, для громадян України, які за релігійними чи іншими переконаннями відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, Податковим кодексом України, запроваджено облік фізичних особі - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта. Для реалізації такого права фізична особа - платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1П. Оскільки таке Повідомлення за формою № 1П подано не було, то для відмови від прийнятого реєстраційного номера облікової картки платника податків позивачу необхідно заповнити Повідомлення за формою № 1П. Також зазначено, що контролюючі органи не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами.

Відповідно до статті 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Положеннями статті 67 Конституції України визначено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно пункту 70.5 статті 70 Податкового кодексу України фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред'явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Форма облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов'язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Порядок і процедура такої реєстрації регламентується нормами Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10 грудня 2013 року № 779.

Згідно з пунктами 1, 6, 7, 8 розділу VIII зазначеного Положення фізична особа, яка раніше не подавала Облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України.

Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі за серією та номером паспорта.

За результатами такої перевірки до контролюючого органу за місцем реєстрації фізичної особи надсилається повідомлення-підтвердження можливості внесення відмітки до паспорта та взяття на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта.

Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, подаючи до Володарсько-Волинської ОДПІ Повідомлення форми № 1П позивач не заповнив реквізити свого паспорта, що унеможливлює внесення його до окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та закриття раніше наданого їй реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Згідно зі приписами пунктів 63.1, 63.2 та 63.3 статті 63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що положення Податкового кодексу України є обов'язковими до застосування суб'єктами владних повноважень та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та Законами України публічного порядку.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки Податковим кодексом України не передбачено можливості виключення або невнесення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у випадку якщо через свої релігійні переконання такі особи відмовляються від прийняття реєстраційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових рішеннях, не спростовуються, підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - представника позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.