Справа № 817/355/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" червня 2016 р. Справа № 817/355/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Лялевич С.С.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 юстиції України стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 юстиції України, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 по справі 817/1828/15 в частині поновлення на роботі в сумі 27706, 20 грн.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 року поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції в Рівненській області. Проте на час звернення з відповідним позовом судове рішення не виконане. Посилаючись на положення ст.ст. 236, 237 КЗпП України, просить суд стягнути з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на її користь середній заробіток за час затримки рішення суду в частині поновлення на роботі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі за період з 11.09.2015 по 11.03.2016 в розмірі 27706,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що фонд оплати праці формується відповідно до штатного розпису та чисельності працівників, так як відповідно до змін в штатному розписі посада начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції скорочена, коштів на оплату праці згідно фонду оплати праці на дану посаду не передбачено. Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивач перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала відповідну допомогу по безробіттю, а також займалася адвокатською діяльністю, дохід від якої має бути враховано.

Позивач в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в її задоволенні. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що наказом ОСОБА_4 юстиції України №1797/к від 03.06.2015 ОСОБА_3 звільнено з посади начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі №817/1828/15 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги були задоволені - визнано протиправним та скасовано наказ ОСОБА_4 юстиції України "1797/к від 03.06.2015; поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області; стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Рівненській області на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 15140,00 грн.

Дійсно встановлено, що на день звернення до суду з позовом 14.03.2016 року позивача на роботі не поновлено.

Згідно із ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ст. 236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Колегія суддів звертає увагу, що судовими рішеннями, зокрема, скасовано наказ ОСОБА_4 юстиції України "1797/к від 03.06.2015 "Про звільнення ОСОБА_3Л.". Поновлювати на роботі ОСОБА_3 має саме ОСОБА_4 юстиції України шляхом видання відповідного наказу.

Проте ОСОБА_4 юстиції України в справі не було заявлено відповідачем та судом першої інстанції не було притягнуто його як співвідповідача. Також судом першої інстанції не встановлено вини Головного територіального управління юстиції в Рівненській області у затримці виконання рішення суду.

Крім того, за правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в пункті 32 постанови Пленуму від 06.11.1992р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (із змінами і доповненнями) при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Суд першої інстанції не перевірив чи ОСОБА_3 перебувала на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю, а також чи отримувала дохід від адвокатської діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення процесуального права.

Проте колегія суддів звертає увагу, що прийняття нової постанови про відмову в задоволенні вказаного позову не позбавляє позивача права звернутися до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 236 КЗпП України про винесення ухвали про виплату середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" квітня 2016 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 33016

3- відповідачу/відповідачам: Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області вул.Замкова,22А, м.Рівне, 33028

4-третій особі: ОСОБА_4 юстиції України - вул.Городецького,13, м.Київ, 01001,