Справа № 450/922/16-а
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/922/16-а Провадження № 2-а/450/69/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Зварич С.В.

з участю представників ОСОБА_1, Пруса Ю.І., ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Львові, т.в.о. заступника начальника УПП у м. Львові ДПП капітана поліції Підболячного Максима Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідачів УПП у м. Львові та т.в.о. заступника начальника УПП у м. Львові ДПП капітана поліції Підболячного М.В. у якому просить скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2016 року було винесено постанову, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть. За вказані правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та незаконною, а накладене стягнення не відповідає фактичним обставинам справи виходячи з наступного.

Уповноважена особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, в порушення вимог закону, не склала відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, а винесла постанову, яку було складено на бланку не затвердженої форми з порушенням методики заповнення такої. Крім того, вважає, що при розгляді зазначеної справи порушено порядок дослідження доказів, оскільки взято до уваги відеозапис з місця вчинення правопорушення, який не є належним доказом, та не взято до уваги її письмових пояснень, які долучені до адміністративної справи. Також зазначає, що порушено порядок накладення та кваліфікації адміністративного правопорушення, оскільки за порушення правил проїзду перехресть відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, а не ч.3 ст.122 КУпАП. На підставі наведеного позовні вимоги просить задовольнити.

Позивач, яку суд неодноразово викликав у судові засідання для дачі особистих пояснень, у судове засідання не з'явилася, однак з'явився її представник ОСОБА_1, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити із підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач Підболячний М.В. з'явився в судове засідання призначене на 16.05.2016 року, надав пояснення про те, що позивач рухаючись на своєму автомобілі зрізала кут перехрестя, порушивши при цьому правила проїзду такого, виїхала на трамвайну колію, що знаходиться на зустрічній смузі руху та здійснила там зупинку, чим створила перешкоду у русі трамваю. Оскаржувану постанову вважає законною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

В судове засідання з'явився представник УПП у м. Львові Прус Ю.І., проти задоволення позову заперечив повністю, оскільки позивач порушила правила дорожнього руху, за що її притягнуто до відповідальності з повним дотриманням вимог законодавства, також подав письмові заперечення проти адміністративного позову, згідно яких заперечив покликання позивача у позовній заяві про неналежність як доказу у справі відеозапису на якому зафіксовано вчинення позивачем адмінправопорушення, зокрема те, як вона здійснила умисну стоянку на трамвайних коліях, оскільки доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність правопорушення. Крім того, протокол, під час притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення дорожнього руху, не складається. Доводи позивача про те, що оспорювана постанова складена на бланку не затвердженої форми є такими, що не відповідають дійсності, так як згідно ЗУ «Про національну поліцію» дозволяється використання бланків міліції та Міністерства внутрішніх справ України.

Судом, у відповідності до вимог КАС України, з власної ініціативи протокольною ухвалою було вирішено викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В судовому засіданні 31.05.2016 року свідок ОСОБА_6 надала покази про те, що 04.04.2016 року близько 16 год. у м. Львів їхала у трамваї №7. Від'їхавши від чергової зупинки трамвай зупинився. Після зупинки водій трамваю вийшов на вулицю та емоційно махнула рукою по кузову автомобіля Volkswagen Tuareg, який став перешкодою для руху трамваю. Після цього із зазначеного автомобіля вийшла дівчина, яка перед тим керувала автомобілем, і почала вияснювати стосунки із водієм трамваю. Після цього водій автомобіля чекала, щоб транспортні засоби, які рухались поруч, проїхали і створили можливість для того, щоб вона змогла об'їхати трамвай та продовжити рух далі.

Свідок ОСОБА_7, яка була водієм трамваю у спірній ситуації, у судове засідання не з'явилась, хоч про час та місце судового засідання неодноразово була повідомлена належним чином, проте, з'ясувавши думку учасників процесу присутніх судовому засіданні, які не заперечили проти продовження розгляду, суд прокольною ухвалою продовжив розгляд справи без участі свідка, що не з'явився.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Із постанови серії ПС3 №123611 від 04.04.2016 року у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17.02.2016 року о 16 год. 30 хв. у м. Львів по вул. Личаківській, 1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tuareg, д.н.з. НОМЕР_1, порушила порядок проїзду перехрестя при виїзді з нього виїхавши на зустрічну трамвайну колію, спричинила суттєву перешкоду руху трамваю №1096 маршруту №7, чим порушила пункти 10.5 та 11.9 ПДР України. За вказане правопорушення ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності передбаченої ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Позивач у позовній заяві покликається на те, що накладаючи на неї адміністративне стягнення, передбачене ст.122 КУпАП, працівник поліції був зобов'язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення, проте проти зазначеної обставини заперечує представник відповідача УПП у м. Львові посилаючись на ч.5 ст.258 КУпАП.

Проте, в узагальненому висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Про застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП» зазначено наступне.

Стаття 258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Відповідно до частини першої цієї статті протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (частина друга статті 258КУпАП).

Відповідно до частини третьої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також відповідно до положень частини четвертої цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина п'ята статті 258 КУпАП).

Аналіз положень частин першої та другої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті та на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Отже, перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Статтею 122 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, на які накладаються адміністративні стягнення, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої цієї статті протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 1271-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (частина друга статті 276 КУпАП).

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, можуть розглядатися за місцем вчинення правопорушення, за місцем обліку транспортних засобів, за місцем проживання порушників.

Статтею 222 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам внутрішніх справ (міліції).

Зокрема, в частині першій цієї статті за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

З наведеного вбачається, що працівником поліції, всупереч вимог законодавства, зокрема норм КУпАП, при накладенні на позивача адміністративного стягнення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП не було складено відповідного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що є причиною для скасування оскаржуваної постанови від 04.04.2016 року.

За ч.3 ст.122 КУпАП відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

За ч.2 ст.122 КУпАП відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У фабулі постанови ПС3 №123611 від 04.04.2016 року, яка оскаржується, зазначено, що ОСОБА_4, порушила порядок проїзду перехрестя відповідальність за що передбачено ч.3 ст.122 КУпАП.

Відтак, з наведеного вбачається, що дії позивача зазначені у постанові, невірно кваліфіковано, що також є причиною для скасування оскаржуваної постанови.

Невірними є покликання позивача про те, що спірну постанову складено на бланку не затвердженої форми, оскільки згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Національну поліції» до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, 17.02.2016 року свідком ОСОБА_6 у м. Львів по вул. Личаківська, 1, на камеру мобільного телефону було здійснено відеозапис з якого видно, що ОСОБА_4 знаходилась біля автомобіля марки Volkswagen Tuareg, д.н.з. НОМЕР_1, червоного кольору. Автомобіль перебував у нерухомому стані на трамвайних коліях зустрічної смуги руху, що створювало перешкоду у русі трамваю, водій якого мав намір рухатись у протилежну сторону до того напрямку, куди перед тим рухалась позивач на своєму автомобілі. Через короткий проміжок часу, водій автомобіля Volkswagen Tuareg сіла у свій транспортний засіб, проте одразу не змогла продовжити рух в тому напрямку, куди їхала до цього, оскільки в цьому їй створювали перешкоду автомобілі, які рухались з правої сторони у тому ж напрямку, проте через деякий час ОСОБА_4 поїхала звільнивши дорогу для проїзду трамваю.

Позивач у позові вказує, що зазначений відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки проведений незаконно, є неповним та може містити ознаки монтажу, однак, суд розцінює ці покликання позивача як безпідставні, оскільки на проведення такої зйомки жодних дозволів не потрібно, представнику позивача у судовому засіданні було роз'яснено його права, однак клопотання щодо проведення експертизи для встановлення наявності монтажу відео стороною заявлено не було, а ОСОБА_6 під час здійснення зазначеної відео-зйомки була лише безпосереднім свідком того, що відбувалось, а тому суд виключає зацікавленість останньої у здійсненні монтажу відео для того, щоб сфабрикувати вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо повноти відео, то суд вважає, що оглянутого у судовому засіданні фрагменту відеозапису достатньо для того, щоб встановити, що ОСОБА_4 17.02.2016 року у м. Львів по вул. Личаківська, 1, під час керування транспортним засобом Volkswagen Tuareg, д.н.з. НОМЕР_1, зупинила свій транспортний засіб вимушено, оскільки з права від неї здійснював рух потік інших автомобілів, а прямо перед нею знаходився трамвай, проте з її дій вбачається порушення вимог КУпАП та вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене вище, зокрема те, що працівником поліції в порушення вимог закону було складено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, у постанові невірно кваліфіковано дії позивача, а наявний у матеріалах справи CD диск із відеозаписом з місця події хоч і є належним доказом порушення ОСОБА_4 норм КУпАП, однак не тих, які їй було кваліфіковано працівниками поліції, відтак, суд прийшов до переконання, що у діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і тому постанову слід скасувати, провадження у справі - закрити.

Крім цього, наявні суперечності у показаннях представника Управління патрульної поліції у м. Львові Пруса Ю.І. та відповідача заступника начальника УПП у м. Львові ДПП капітана поліції Підболячного М.В. і викладені у запереченнях за підписом начальника Управління патрульної поліції у м. Львові А. Пузиревського, а саме, що автомобіль Volkswagen Tuareg здійснив стоянку та зупинку свідчать про намагання відповідача уникнути допущених ними протиправних дій щодо кваліфікації правопорушення, оскільки зупинка та стоянка, згідно норм ПДР України, є взаємовиключні і мають різні значення.

Суд розглядає і приймає рішення лише в межах кваліфікації дій винної особи та не може вийти за рамки таких, а працівники Управління патрульної поліції у м. Львові вправі притягнути винну особу за порушення ПДР України лише в межах вчиненого адмінправопорушення з посиланням на норми КУпАП, які передбачають відповідальність за таке.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 41, 48, 71, 86, 128, 160-163, 167 КАС України, ст. ст. 121, 247, 251, 254-256, 288 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №123611 від 04.04.2016 року, винесену т.в.о. заступника начальника УПП у м. Львові ДПП капітаном поліції Підболячним Максимом Валерійовичем.

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський