Справа № 379/260/15-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/260/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Г. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває на пенсійному обліку у відповідача і 03 лютого 2015 року позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) № 192 від 26.12.2014 року, яка видана Таращанським РВ ГУ МВС України на виконання постанови Таращанського районного суду Київської області від 26.12.2014 року, однак, відповідач неправомірно відмовив йому у проведенні такого перерахунку.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року задоволено позов частково.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2016 року зазначені вище судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року задоволено позов частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії, відповідно до довідки від 30.01.2015 року № 192 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видану Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 30.01.2015 року відповідно до довідки від 30.01.2015 року № 192 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видану Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області із врахуванням вже виплачених сум.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інваліда ІІ групи, перебуває на обліку у відповідача, як пенсіонер та отримує пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Постановою Таращанського районного суду Київської області № 379/1937/14-а від 26.12.2014 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області; визнано протиправним рішення-відповідь Таращанського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 26.06.2014 року № 1238 щодо відмови в перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року ОСОБА_2; зобов'язано Таращанський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року та видати відповідну довідку для пред'явлення її до органів Управління Пенсійного фонду України для нарахування пенсії з урахуванням Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 щодо роботи у вихідний день, тобто з урахуванням доплати за роботу у вихідний день (04 травня 1986 року) - в подвійному розмірі; наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року щодо виплати посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі та кратності 3 (три) відповідно до зони небезпеки (ІІ зона небезпеки) та абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 ( у0524400-86 ); розпорядження Ради Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. N 1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. N 530-рс ( 530-86-р ) щодо збільшення окладу до 15 %. Постанова набрала законної сили 16.01.2015 року.

На виконання даної постанови суду Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області позивачу було видано довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 192 від 30.01.2015 року, в яку включено всі суми виплат, визначених постановою, та зазначено підставу їх включення.

03.02.2015 року позивач звернувся із вказаною довідкою до відповідача з вимогою перерахувати пенсію.

Листом № 1031/03 від 09.02.2015 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі зазначеної довідки про заробітну плату (грошове збезпечення), оскільки, на думку відповідача, у вказану довідку безпідставно внесені суми грошового утримання щодо роботи у вихідний день 04 травня 1986 року в розмірі 20,04 крб. та інші надбавки, підвищення і компенсації, що виплачувалися за основним місцем роботи з урахуванням подвійного окладу, хоча вони нараховувалися тільки на одинарний посадовий оклад, і оскільки позивач працював в м. Чорнобиль, яке відповідно до рішення Урядової комісії від 19.08.1986 року № 108 віднесено у період з травня по червень 1986 року до 2-ої зони небезпеки, то йому не могла проводитися оплата праці за підвищеними до 100% тарифними ставками.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що заперечуючи проти задоволення вказаного позову відповідач зазначав, що суми грошової винагороди в довідку від 30.01.2015 року № 192 були внесені безпідставно, бо не відображені в особовому рахунку позивача за 1986 рік, який міститься в матеріалах його пенсійної справи, тобто не підтверджений первинними документами.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції вказаних доводів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

За змістом пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; видає пам'ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Відповідно до положень даного Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи. У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (п.п. 1, 3 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Отже, розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів україни № 1210, ставиться в залежність від одержаного особою заробітку за період роботи в зоні відчуження.

Судом першої інстанції було встановлено, що довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 192 від 30.01.2015 року, яку позивач надав відповідачу для перерахунку пенсії, за формою і змістом відповідає наказу Міністерства соціальної політики України від 03.09.2012 року № 536, видана уповноваженими на те органом та не визнана недійсною в судовому порядку.

Таким чином, необґрунтованими є посилання відповідача на те, що відповідні суми грошової винагороди в довідку № 192 від 30.01.2015 року були внесені безпідставно, оскільки не відображені в особовому рахунку позивача за 1986 рік.

Дійсно, судом першої інстанції було встановлено, що в особовому рахунку позивача за 1986 рік, який міститься в матеріалах пенсійної справи, зазначені виплати не були відображені, і, як наслідок, не були включені і в довідку про заробіток у зоні відчуження, на підставі якої відповідач здійснив позивачу нарахування пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків у 2012 році. Саме порушення таких прав позивача стало предметом судового розгляду у справі № 379/1937/14-а, про що свідчить постанова суду від 26.12.2014 року, якою були відновлені права позивача.

В резолютивній частині постанови Таращанського районного суду від 26.12.2014 року зобов'язано Таращанський РВ ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року та видати відповідну довідку для пред'явлення її до органів Управління Пенсійного фонду України для нарахування пенсії з урахуванням Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 щодо роботи у вихідний день, тобто з урахуванням доплати за роботу у вихідний день (04 травня 1986 року) - в подвійному розмірі; наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року щодо виплати посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі та кратності 3 (три) відповідно до зони небезпеки (ІІ зона небезпеки) та абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 ( у0524400-86 ); розпорядження Ради Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. № 1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. № 530-рс ( 530-86-р ) щодо збільшення окладу до 15 %.

Вказані дії були здійснені відповідачем у вказаній справі на виконання постанови суду, позивачу видано довідку № 192 від 30.01.2015 року, тобто виплати, які ставить під сумнів відповідач, були включені до довідки на підставі постанови суду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Незважаючи на відсутність у постанові Таращанського районного суду від 26.12.2014 року зобов'язальних вказівок для відповідача щодо перерахунку пенсії, відповідачем не можуть ігноруватися факти, встановлені цим судовим рішенням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позиція відповідача, який вважає, що вказані вище виплати безпідставно включені до довідки про заробіток позивача у зоні відчуження, є повним нівелюванням значення та сили судового рішення, яке набрало законної сили, що є неприпустимим і протизаконним. До того ж УПФУ у Таращанському районі брало участь у справі № 379/1937/14-а в процесуальному статусі третьої особи, а відтак, у разі незгоди із судовим рішенням, могло оскаржити його до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, відповідач не надав суду жодних доказів, які б доводили, що дані, які містяться в довідці про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 192 від 30.01.2015 року містять неправдиві або недостовірні дані; в судовому порядку, як зазначалося вище, вказана довідка недійсною також не визнавалася.

Правова позиція по даному питанню висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.02.2015 року у справі № К/800/12074/13.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відмова УПФУ у Таращанському районі щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 192 від 30.01.2015 року, є незаконною, і тому позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобов'язання відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії на підставі вищевказаної довідки з 30.01.2015 року.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 196, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області - залишити без задоволення, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 23.06.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.