Справа № 344/4163/16-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4163/16-а
Провадження № 2-а/344/222/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

при секретарі с/з: ОСОБА_2,

за участю позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ПП роти №4 батальйону в м. Івано-Франківську, рядового поліції ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську, про визнання протиправним та скасування рішення та визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Іінспектора ПП роти №4 батальйону в м. Івано-Франківську, рядового поліції ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23.05.2016 року було залучено до участі в справі УПП у м.Івано-Франківську, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позивач вважає дії інспектора Управління патрульної поліції щодо вчинення ним візуального огляду багажника та салону автомобіля протиправними, а оскаржувану постанову визнати протиправною та скасувати, оскільки, вказаного в постанові адміністративного правопорушення не вчиняв, при винесенні постанови відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. А тому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 892816 від 26.03.2016 року. Позивач зазначив також, що не здійснював зупинки на вулиці ОСОБА_6 в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Рухаючись по вулиці Сотника Мартинця у м.Івано-Франківську вирішив повернути наліво у провулок, що зєднує вулиця ОСОБА_6 та вулицю ОСОБА_7. Біля повороту у вказаний провулок змушений був пригальмувати, щоб пропустити автомобілі, які могли рухатися з провулку. Повертаючи із провулку на вулицю ОСОБА_7, позивач у дзеркалі заднього виду побачив, що автомобіль патрульної поліції включив проблискові маяки та почув відповідні звукові сигнали, після чого за правилами дорожнього руху зупинився на вулиці ОСОБА_7.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що близько 22 години 26.03.2016 року він із напарником патрулювали центральну частину міста. Рухаючись по вулиці Галицька, помітили автомобіль позивача, який здійснював поворот на вулицю ОСОБА_6. Екіпаж патрульної поліції, за словами відповідача, помітив, що позивач зупинився на вулиці ОСОБА_6, в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», але помітивши автомобіль патрульної поліції, позивач показав поворот ліворуч та повернув у провулок позаду корпусу медакадемії. Відповідач продовжив рух за автомобілем позивача та наздогнав його на вулиці ОСОБА_7.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що відповідачем правомірно винесено постанову в справі про адмінправопорушення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 26.03.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивача визнано винним в тому, що він в м.Івано-Франківську по вул.. Сотника Мартинця здійснив зупинку в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п.2.4 ПДР та п.2.3 ПДР, відсутній знак аварійної зупинки. (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що перебував у автомобілі позивача на момент виникнення спірної ситуації із працівниками патрульної ситуації. За словами свідка, відповідач зупинив позивача на вулиці Лесі Українки спочатку зазначивши, що позивач по провулку біля мед академії рухався проти руху, а вже потім вказав на те, що нібито позивач зупинився на вулиці ОСОБА_6 у зоні дії знаку «Зупинку заборонено». Свідок підтвердив позицію позивача, заперечивши факт зупинки на вулиці ОСОБА_6.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами і доповненнями станом 04.11.2015 року (надалі «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до пункту 15.1 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За вищевказаних обставин, враховуючи вказане, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 72 КАС України та недостатнє обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 слід задовольнити частково, скасувавши постанову в справі про адмінправопорушення.

Стосовно вимоги про визнання дій відповідача щодо вчинення ним візуального огляду багажника та салону автомобіля позивача, суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали позову, відмовляє у задоволенні цієї вимоги, оскільки не надано належних доказів на обґрунтування протиправності дій відповідача.

На підставі ст.ст.122,283,287-289 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2, 254 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 892816 від 26.03.2016 року, винесену інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську, рядовим поліції ОСОБА_4 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 10 червня 2016 року.

Суддя Польська М.В.