Справа № 2а-10004/12/1370
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2016 р. м. Київ К/800/48654/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного підприємства "Транспортні будівельні системи" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції у Львівській області до приватного підприємства "Транспортні будівельні системи", третя особа Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З.Гжицького про стягнення незаконно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року Державна фінансова інспекція у Львівській області (далі - ДФІ у Львівській області) пред'явила позов до приватного підприємства "Транспортні будівельні системи" (далі - ПП "Транспортні будівельні системи"), третя особа Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З.Гжицького (далі - Львівський національний університет) про стягнення з відповідача на відповідний рахунок Львівського національного університету незаконно отриманих коштів в сумі 30259,01 грн. у зв'язку з завищенням вартості ремонтних робіт.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПП "Транспортні будівельні системи" незаконно отримані ним у зв'язку із завищенням вартості будівельних робіт кошти на відповідний рахунок Львівського національного університету в сумі 30259 грн. 01 коп.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ПП "Транспортні будівельні системи", посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

Судами встановлено, що ДФІ у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Львівського національного університету за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої складено акт від 24 травня 2012 року № 04-23/08.

Згідно акту ревізії, зокрема виявлено порушення вимог пункту 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000, а саме завищення вартості виконаних робіт ПП «Транспортні будівельні системи» на суму 30259,01 грн. за договорами підряду, укладеними з Львівським національним університетом. Зазначено, що ПП «Транспортні будівельні системи» завищено вартість виконаних робіт для Львівського національного університету у 2010 році на 9778,01 грн. внаслідок завищення коефіцієнтів для визначення суми кошторисного прибутку та адміністративних витрат виконаних робіт, а також вартість виконаних робіт на суму 20481,00 грн. завищено у зв'язку з зайвим застосуванням ресурсних елементних кошторисних норм Р20-31-1 «Пробивання борозен в цегляних стінах» та Р20-36-7 «Пробивання гнізд в цегляних стінах».

За результатами ревізії ректорові Львівського національного університету ДФІ у Львівській області листом від 08 червня 2012 року № 04-15м/4594 надіслано вимогу щодо усунення до 06 липня 2012 року виявлених фінансових порушень. Зокрема, запропоновано провести претензійно-позовну роботу з ПП «Транспортні будівельні системи» щодо відшкодування останнім 30300,00 грн. завищеної вартості проведених будівельних робіт.

Оскільки вимога не була виконана, матеріальна шкода (збитки) в зазначеному розмірі університету не відшкодована, ДФІ у Львівській області звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов та стягуючи з ПП «Транспортні будівельні системи» незаконно отримані ним у зв'язку із завищенням вартості будівельних робіт кошти в сумі 30259,01 грн. на відповідний рахунок Львівського національного університету, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем завищено вартість ремонтно-будівельних робіт, що призвело до заподіяння Львівському національному університету матеріальної шкоди. Оскільки в добровільному порядку вказані кошти не сплачені, вони підлягають стягненню.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується з огляду на наступне.

Розглядаючи позов ДФІ у Львівській області до ПП "Транспортні будівельні системи", третя особа Львівський національний університет про стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів, по суті, суди виходили з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Зі змісту адміністративного позову та матеріалів справи слідує, що Львівським національним університетом з ПП «Транспортні будівельні системи» укладено договори підряду на виконання ремонтних робіт приміщень бази відпочинку «Ксеня», приміщень факультету ветеринарної медицини, студентської їдальні в гуртожитку, заміни електропостачання факультету ветеринарної медицини Львівського національного університету, при виконанні яких відповідачем завищено вартість виконаних робіт, чим порушено пункт 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000.

Враховуючи викладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що вирішення даного спору не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції прийшли до невірних висновків, що справа підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю, так як спір підлягає вирішенню господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 157, 211, 222, 228, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Транспортні будівельні системи" задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року скасувати, провадження у справі за позовом Державної фінансової інспекції у Львівській області до приватного підприємства "Транспортні будівельні системи", третя особа Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З.Гжицького про стягнення незаконно отриманих коштів - закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: