Справа № 153/210/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/210/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дзерин М.М.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

09 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

позивач: ОСОБА_1

представник відповідача - Горецький Юрій Миколайович, представник на підставі довіреності

представник відповідача - Євчук Ганна Володимирівна, представник на підставі довіреності

представник третьої особи - Суркова Ірина Олександрівна, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвели до неправильного та необ`єктивного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів та представник третьої особи заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 24.12.1989 року по 26.11.1991 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 у віддаленій місцевості Збройних Сил СРСР, а саме в селищі Велике Озеро Мурманської області.

У довідці начальника архіва штаба ЛенВО за вих. №664/К від 13.01.2009 року зазначено, що позивач проходив військову службу по спеціальності водія, що також підтверджується військовим білетом серії НОМЕР_2 .

У період з 15.06.1992 року по 30.10.2015 року ОСОБА_1 проходив службу на посаді прапорщика в органах внутрішніх справ. Звільнений згідно пункту "а" статті 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницький складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил.

25 червня 2015 року позивач отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 виданого УМВС України у Вінницькій області.

Крім того, позивач являється ветераном органів внутрішніх справ, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_4 .

08 грудня 2015 року позивач отримав пенсійне посвідчення серії НОМЕР_5 виданого Пенсійним фондом України та з листопада 2015 року отримує пенсію за вислугою років у розмірі 2000 гривень 05 копійок.

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до МВС України щодо зарахування йому до вислуги років для призначення пенсій на пільгових умовах часу проходження дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР в районах Крайньої Півночі у військовій частині № 22912, яка розташовувалась в селищі Велике Озеро Мурманської області, оскільки ця обставина впливає на розмір пенсії.

Однак, позивач листом № К-105/12/01-2016 від 13 січня 2016 року Головного управління Національної поліції у Вінницькій області отримав відмову.

Позивач, вважаючи таке рішення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надавши правову оцінку обставинам справи, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове обчислення цього періоду військовослужбовцям, які проходили військову службу у віддалених районах СРСР.

Зокрема, Законом СРСР "Про загальний військовий обов`язок" від 12 липня 1967 року №1950-VII і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року №193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.

Постановою Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" від 12 вересня 1991 року №1545-ХХІІ встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ. Відповідно пункту 4 цієї постанови строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним у абзаці першому пункті 1 цієї постанови, у календарному обчислені, а в разі проходження цієї служби відповідно до умов, визначених у пункті з цієї постанови, або які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Крім того, згідно п.2.1 Положення Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530 особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому разі обчислюється в порядку, установленому законодавством СРСР, якщо цим Положенням не передбачено більш пільгових умов зарахування часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (перелік внутрішніх військ СРСР наведений у додатку 1 до цього Положення). Додатком 2 встановлено періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, один місяць служби за півтора місяця: у віддалених місцевостях СРСР, перелічених у пункті 4 цього додатка, - зі строків, зазначених у цьому пункті. Згідно пункту 4 зазначеного Положення Перелік віддалених місцевостей СРСР, у яких служба осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової та строкової служби зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: у Мурманській області - з 25 червня 1949 року, а в місті Мурманськ - з 30 квітня 1951 року.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що період проходження військової служби позивача у віддалених районах колишнього СРСР необхідно розрахувати у пільговому обчисленні, а саме як один місяць служби за півтора і такий пільговий стаж потрібно зарахувати до стажу його трудової діяльності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відмова Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в задоволенні вимог позивача є протиправною, оскільки заяву мав розглядати відповідач 1, а саме управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області. Крім того, з матеріалів справи та пояснень відповідача 1 встановлено, що управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області на момент розгляду справи не ліквідовано, а лише перебуває в процесі ліквідації, відомості до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи не вносились.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції керуючись ст.18 КАС України зазначає, що спірні правовідносини мав би розглядати окружний суд, оскільки окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Крім того, вбачається відсутність спору, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в частині позовних вимо про зобов`язання Головного управління Нацполіції у Вінницькій області провести перерахунок вислуги років на пенсію, оскільки протиправною є лише його відмова, а зобов`язати вчинити вказані дії необхідно УМВС України у Вінницькій області, так як адміністративно-правові відносини виникли в позивача з останнім.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова Ямпільського районного суду Вінницької області - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо зарахування ОСОБА_1 в вислугу років на пільгових умовах час проходження строкової служби у віддаленій місцевості Збройних Сил СРСР у військовій частині № НОМЕР_1 в селищі Велике Озеро Мурманської області в період з 24.12.1989 року по 26.11.1991 року.

Зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років на пенсію, зарахувавши на пільгових умовах - один місяць служби за півтора, період проходження строкової служби у віддаленій місцевості Збройних Сил СРСР у військовій частині № НОМЕР_1 в селищі Велике Озеро Мурманської області в період з 24.12.1989 року по 26.11.1991 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 16 червня 2016 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.