Справа № 593/493/16-а
Суддя: Шміло В. І.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/19/2016
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" травня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:
Головуючого судді Шміло В.І.
при секретарі Паньків M.M.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани, Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області про визнання незаконною відмову в нарахуванні та виплаті грошової допомоги при виході на пенсію,-
ВСТАНОВИВ:
ків. Відповідно до поданої заяви з 17 травня 2015 року відповідачем було призначено йому пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому у відповідності з п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» вищевказаного Закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пп. «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж для чоловіків - 35 років, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога у розмірі їх 10 (десяти) місячних пенсій станом на день її призначення. Оскільки йому дана допомога не була виплачена, то 17 березня 2016 року він звернувся до відповідача із письмовою заявою про виплату йому такої допомоги. 18 березня 2016 року за № 11/Ч-11 відповідач відмовив йому у виплаті грошової допомоги по тій причині, що цей період проходження військової служби зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання грошової допомоги, немає підстав, так як не має підтверджень, що він проходив військову службу в закладах охорони здоров`я Міністерства оборони. Таку відмову відповідача він вважає не обгрунтованою, оскільки довідками Бережанського об`єднаного районного військового комісаріату за №№ 121,1261 підтверджено, що він дійсно проходив військову службу на посаді фельдшера, а дана посада входить в перелік посад, що дає право на отримання допомоги. Таким чином, він вважає, що має право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення і відмова відповідача у її призначенні являється незаконною, що змусило його звернутись із згаданим позовом до суду.
У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, дав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить суд позов задоволити.
У судовому засідання представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області заявленого позову не визнала, про, що надала суду письмове заперечення, просить суд відмовити у його задоволенні .
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в період часу з 1970 року по 1974 рік позивач ОСОБА_1 навчався у Золочівському медичному училищі по спеціальності фельдшера.
Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 01 березня 1974 року йому присвоєно кваліфікацію фельдшера, про що видано диплом серії НОМЕР_1 від 02 березня 1974 року.

Після закінчення медучилища ОСОБА_1 працював у Золочівській районній лікарні із 11 березня 1974 року по 23 квітня 1974 року, а потім був звільнений у зв`язку з призовом на військову службу в Радянську Армію.

Той факт, що позивач ОСОБА_1 в період часу з 05 травня 1974 року до 06 травня 1977 року проходив військову службу на посаді фельдшера у військовій частині ПП 58467 ГСВГ підтверджується довідками ІНФОРМАЦІЯ_2 за №121 від 19.06.2015 року та №1261 від 03.07.2015року. Демобілізувавшись з армії позивач працював в закладах охорони здоров`я, про що проведено відповідні записи №№ 3-17 у його трудовій книжці.

Виходячи із вищевикладеного загальний стаж роботи позивача ОСОБА_1 в закладах охорони здоров`я на час призначення пенсії становить більше 35 років.

Відповідно до поданої заяви з 17 травня 2015 року відповідачем було призначено позивачу пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності з п.7-1 розділу ХУ «Прикінцеві положення» вищевказаного Закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пп. «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж для чоловіків - 35 років, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога у розмірі їх 10 (десяти) місячних пенсій станом на день її призначення.

Крім цього судом встановлено, що позивачу дана допомога не була виплачена, в результаті чого 17 березня 2016 року він звернувся до відповідача із письмовою заявою про виплату йому такої допомоги. Однак 18 березня 2016 року за № 11/Ч-11 позивач отримав відмову у виплаті грошової допомоги по тій причині, що у довідці № 121 від 19.06.2015 року та листі №1261 від 03.07.2015 Бережанського об`єднаного районного військового комісаріату не зазначено заклад охорони здоров`я, в якому позивач працював на посаді фельдшера, то зарахувати цей стаж до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років немає.

Оскільки страховий стаж роботи на посадах, що дає право на пенсію за вислугу років позивача на день звернення за призначенням пенсії становив 32 роки 11 місяців 13 днів, то права на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком позивач немає.

Наказом Міністерства оборони України від 18.12.2013 року №871 затверджено перелік закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, які відносяться до лікарняних закладів, де зазначено медичну службу у військовій частині та медичний пункт військової частини відносяться до лікарняних закладів.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем 17 березня 2016 року було подано всі необхідні документи на підставі, яких Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області повинно було призначити і виплатити йому грошову допомогу в розмірі 10 (десяти) місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому слід визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області.

Таким чином, оцінивши за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Виходячи із наведеного, керуючись ст.ст. 18,71,111,138,158-163,167 КАС України, ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області в призначенні та виплаті грошової допомоги при виході на пенсію відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області в користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. витрат, пов`язаних із сплатою ним судового збору при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд, Тернопільської області протягом 10 діб з моменту його проголошення.

Суддя Шміло В.І.