Справа № 815/6193/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6193/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року

17год.10хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідача: - не зявився

Від третіх осіб

Від ОСОБА_2: ОСОБА_1 за довіреністю

Від ОСОБА_3: ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування декларації про готовність обєкта до експлуатації,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_5, в якій позивачка просить суд скасувати декларацію про готовність обєкта до експлуатації №ОД 2 від 01.08.2012 року, зареєстровану Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. 3-я Пересипська, 13, належить трьом співвласникам: ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.11.2005р., ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.11.2005р. та ОСОБА_3 на підставі реєстраційного свідоцтва №6480 від 28.09.1984р. ОСОБА_3 у 2005 році почав самовільно добудовувати спільне домоволодіння, що стало підставою для звернення зі скаргою до Прокурора Суворовського району м. Одеси, яка в подальшому була переадресована прокурором до державної архітектурно-будівельної інспекції. Позивачка разом з ОСОБА_2 вважали, що означене будівництво здійснюється ОСОБА_3 самовільно, проте 03.09.2015р. ОСОБА_5 дізналася, що ОСОБА_3 без згоди співвласників домоволодіння зареєстрував декларацію про готовність обєкта до експлуатації.

На думку позивачки, означена декларація підлягає скасуванню, оскільки у співвласників домоволодіння відсутні документи, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, крім того заяву про прийняття в експлуатацію обєкта співвласники земельної ділянки не підписували, що є порушенням Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461.

Позивачка та її представник, який також являється представником третьої особи ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 13.06.2016р. не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно. До суду від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що декларація про готовність обєкта до експлуатації з реконструкції частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Одеса, вул.. 3 Пересипська, 13 була подана замовником ОСОБА_3 відповідно до Наказу №91 від 24.06.2011 року «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», зі всіма необхідними документами, які вимагаються згідно вказаному порядку. Згідно п. 3.4. цього порядку, замовник відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" несе відповідальність за

повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція повертає замовнику декларацію, якщо вона було подана чи оформлена з порушенням вимог.

Спірна декларація була належним чином подана та заповнено замовником ОСОБА_3, а отже підстав для повернення зазначеної декларації у Інспекції не було. Крім того, ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»передбачено, що Інспекція має право скасувати реєстрацію декларації за умови виявлення внесення до неї недостовірних даних, що дозволяють вважати обєкт самочинним будівництвом, а саме: відсутність дозволу на виконання будівельних робіт, відсутність проектної документації, відсутність належним чином відведеної земельної ділянки для будівництва.

Усі ці дані були вказані, отже підстави для скасування реєстрації декларації відсутні, а отже на думку представника відповідача в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Представник третьої особи /ОСОБА_3С./ та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Надали до суду письмові пояснення, в яких просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 В обґрунтування своєї позиції зазначили, що правова норма щодо скасування Інспекцією реєстрації декларації у разі виявлення у ній недостовірних даних почала діяти з 31.12.2013 року, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 918 були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, зокрема доповнено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів розділом - «Порядок внесення змін до декларації, скасування декларації», та яка набрала законної сили 31.12.2013 року.

Також, правова норма «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності» від 20 листопада 2012 року № 5496 - VI до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» внесено зміни, доповнивши його ст. 39-1. За правилами цієї статті, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, якій дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування. У вказаної редакції Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» почав діяти з 05.01.2013 року.

Декларація про готовність обєкта до експлуатації №ОД 2 зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 01.08.2012 року, тобто до набрання чинності ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 14 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

Таким чином, на думку ОСОБА_3 та його представника, субєкти містобудування несуть відповідальність у вигляді скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації за наведення у них недостовірних даних з дня набрання чинності редакції нормативно-правового акту, яка передбачає вказану відповідальність, у звязку із чим положення ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 14 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів від 13 квітня 2011 року №466 не можуть поширюватись на спірні правовідносини.

В судовому засіданні 13.06.2016р. учасники процесу підтримали наведені правові позиції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що домоволодіння за адресою - м.Одеса, вул.3-я Пересипська, 13, зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 9/25 частин на підставі рішення народного суду Суворовського району м.Одеси від 29.07.1981р. (справа № 2-164); та 9/25 на підставі договору дарування, посвідченого Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою від 19.09.1984р., р.№ 5052. За ОСОБА_5 зареєстровано 14/75 частин вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого четвертою Одеською держнотконторою 22.11.2005р. за р.№ 3-2075.

Рішенням народного суду Суворовського району м.Одеси від 29.07.1981р. (справа № 2-164) та додатковим рішенням від 26.10.1981р. було здійснено поділ домоволодіння № 13 по вул.3-й Пересипській в м.Одесі, та в користування ОСОБА_7 й ОСОБА_3 було виділено в жилому будинку літ. «А» приміщення 1-4 жилою площею 10,8 кв.м., 2-3 жилою площею 26,6 кв.м., сарай літ. «И», що складає 18/25 частин; ОСОБА_8 було виділено в користування літ. «А» приміщення 1-3 житловою площею 14,9 кв.м., сарай літ. «Л», вбиральня «П», що складає 7/25 частин домоволодіння.

Також рішенням Ленінського районного народного суду м.Одеси від 17.01.1983р., справа № 2-17/1983р., було здійснено поділ земельної ділянки домоволодіння за адресою - м.Одеса, вул.3-я Пересипська, 13. ОСОБА_7 і ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 875 кв.м., ОСОБА_8 - площею 340 кв.м.

ОСОБА_7 відповідно до нотаріально посвідченого 19.09.1984р. договору подарувала ОСОБА_3 належні їй 9/25 частин домоволодіння № 13 по вул.3-й Пересипській в м.Одесі, яке складається з однієї камяної житлової будівлі біт. «А, А-1», загальною житловою площею в 73,6 кв.м., з надвірними господарчими спорудами чотири сараї літ. «Г, И, С, Л», літньою кухнею літ. «К», вбиральнею літ. «П», огородженням № 1-6 та мощенням П, розташованого на земельній ділянці площею 1238 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.11.2005р. ОСОБА_5 є власником 2/3 частин (з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась ОСОБА_9П.) спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка складається з 7/25 частин домоволодіння № 13 по вул.3-й Пересипській в м.Одесі, яке в свою чергу складається з однієї житлової будівлі 73,6 кв.м., літ «А», з надвірними господарчими спорудами «П» - вбиральня, «Р» - сарай, № 1, 4-6 огорожа, 1 мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 1215 кв.м..

ОСОБА_2 є власницею 7/75 частин домоволодіння № 13 по вул.3-й Пересипській в м.Одесі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8, виданого четвертою Одеською держнотконторою 22.11.2005р. за р.№ 3-2076.

Отже, домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. 3-я Пересипська, 13 належить трьом співвласникам: ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22.11.2005 року, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.11.2005 року та ОСОБА_3 на підставі рішення суду та договору дарування.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2012р. ОСОБА_3 до Інспекції ДАБК в Одеській області була подана Декларація про готовність обєкта до експлуатації, найменування обєкта будівництва та його місцезнаходження: Реконструкція частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами м. Одеса, вул. 3 Пересипська, 13, початок будівництва 2007 рік, закінчення будівництва 2008 рік, загальна площа будівлі: житловий будинок літ. «А» - 285, 5 мІ, житлова 126,5 мІ; - ІІ категорія складності, поверховість 1; кількість кімнат -5; площа господарських будівель і споруд - сарай літ «С», «Т», вольєр літ «Ф», навіс літ «І», яка зареєстрована Інспекцією 01.08.2012р. року за №ОД 2.

Позивачка вимагає скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації у судовому порядку з підстав того, що ОСОБА_3 здійснено самочинне будівництво.

Разом з цим, Департаментом ДАБІ в Одеській області надані матеріали реєстрації спірної Декларації, з яких убачається, що Інспекції ДАБК в Одеській області ОСОБА_3 був поданий інший екземпляр Декларації з даними, заповненими ОСОБА_3, наступного змісту: загальна площа будівлі 141,4 мІ, житлова 58,7 мІ, площа господарських будівель і споруд літня кухня літ «Б», кількість кімнат 3.

Обидва екземпляри Декларації (надані суду в копіях) містять однакову дату та номер реєстрації Інспекцією ДАБК, проте відмінні дані щодо загальної та житлової площі обєкту, складу господарських будівель та споруд, кількості кімнат.

Обґрунтованих пояснень з приводу встановлених розбіжностей третьою особою не надано.

Відповідно до ч. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельна інспекція України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011 Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно із ч. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельна інспекція України Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань: реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Порядок, що визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (далі - Порядок).

Згідно п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). У разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 р., особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Мінрегіоном.

Відповідно до п.1.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж (далі Порядок), затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 р. № 830/19568 (чинний на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності (далі - об'єкти), збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, а також механізм проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж.

Згідно п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється безоплатно Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами (далі - Інспекції) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Відповідно до п. 3.2. Порядку замовник або його уповноважена особа подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, до якої додаються: два примірники заповненої декларації; звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта з висновком про їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації; засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт; технічного паспорта, виданого бюро технічної інвентаризації. Заява про прийняття в експлуатацію об'єкта підписується також співвласниками земельної ділянки та зазначеного об'єкта (у разі їх наявності).

Відповідно до п. 17, 18, 19, 20, 21 Порядку реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі. Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 подано до Інспекції ДАБК в Одеській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, а самежитлового будинку літ А по вул. 3 Пересипська, 13 у місті Одеса.

Зазначена декларація зареєстрована відповідачем 01.08.2012 за № ОД 2.

Відповідач в свої запереченнях вказує, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації житлового будинку літ. А за адресою: м. Одеса, вул. 3 Пересипська, 13, була подана та належним чином заповнена замовником ОСОБА_3, та Інспекція ДАБК в Одеській області не мала підстав для повернення поданої третьою особою декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Позивачка вказує на те, що будівництво ОСОБА_3 здійснено самовільно, оскільки земельна ділянка, на якій здійснюється добудова, не перебуває у власності чи користуванні співвласників домоволодіння по вул.3 Пересипська, 13, крім того заяви про прийняття в експлуатацію житлового будинку, а ні ОСОБА_5 а ні ОСОБА_2, які є співвласниками означеного домоволодіння не підписували. Тобто йдеться про самовільне будівництво та розпорядження третьою особою ОСОБА_3 обєктом спільної часткової власності без згоди усіх співвласників.

В спірній Декларації ОСОБА_3 зазначається документ, що посвідчує право власності (користування) на земельну ділянку Рішення про виділення земельної ділянки від 16.07.1956 року №642. Таке рішення на вимогу суду третьою особою не надано.

Разом з чим, ОСОБА_3 не надано до суду будь-якого доказу, що засвідчує право власності (користування) на земельну ділянку. В матеріалах справи наявне рішення Ленінського районного народного суду м.Одеси від 17.01.1983р., справа № 2-17/1983р., яким було здійснено розподіл земельної ділянки домоволодіння за адресою - м.Одеса, вул.3-я Пересипська, 13. та ОСОБА_7 і ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 875 кв.м., ОСОБА_8 - площею 340 кв.м., однак означений документ не посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою станом на дату реєстрації Декларації.

З листа №19-1505-99.11-1050/15-15 від 16.10.2015 року Головного управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області вбачається, що земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул.3-я Пересипська, 13 за ОСОБА_5 не зареєстрована.

З листа відповіді Державного архіву Одеської області від 02.12.2015 року за №Г-1979 вбачається, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 16.07.1956 року №642 про результати обміру земель по будівельним кварталам м. Одеси будівельний квартал №1179 та земельна ділянка розташована за адресою: 3-тя Пересипська,5 м. Одеси не значиться. Результати обміру земель по будівництву кварталу №1179 м. Одеси затвердженні рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.10.1955 року.

З висновку Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради від 16.10.2006 року №369 по технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, площею 0,0872 га, гр.. ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: м. Одеса, вул.. 3-я Пересипська, 13, розділ характеристика земельної ділянки, вбачається, що на підставі договору на право забудови від 21.08.1928 року Одеським відділом комунального господарства в пісках у кварталі №30 була надана земельна ділянка №2, площею 1688 кв.м. в Пересипському районі під забудову камяними будівлями. 29.07.1981 року рішенням Суворовського народного суду м. Одеси справа №2-164 було зроблено розподіл домоволодіння №13 по вул.. 3-я Пересипська, з наданням у користування гр.. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 18/25 частини домоволодіння у рівних частинах кожному, рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 17.01.1983 року справа №2-17/1983 р., встановлено порядок землекористування земельною ділянкою по вул.. 3-я Пересипська, 13, на підставі якого гр.. ОСОБА_3 була надана земельна ділянка площею 875 кв.м. На земельній ділянці розташовано 9/25 частини будинку, що належить гр.. ОСОБА_3, на підставі договору дарування від 19.09.1984 року. Згідно з технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та обмірами зробленими в натурі, площа земельної ділянки, що передбачено передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 складає 0,0872 га (капітальна забудова 0, 0300 га, прибудинкова територія 0,0165 га, рілля 0,0335 га, тимчасова забудова 0,0002 га, під сервітутом 0, 0070 га). Претензій з боку суміжних землекористувачів щодо меж земельної ділянки немає.

Тобто означений висновок також не містить посилань на документ, який підтверджує право користування ОСОБА_3 земельною ділянкою за адресою м. Одеса, 3-я, Пересипська, 13.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.4, ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно ч. 2, ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1, ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

В статті 125 ЗК України зазначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

ОСОБА_3 не надано до суду доказів (рішення) про передачу йому у власність або у користування земельної ділянки по вулиці 3-я Пересипська, 13 у м. Одесі.

Отже реконструйований ОСОБА_3 об'єкт нерухомості у відповідності до технічного паспорту від 2008 року та від 2012 року знаходиться на земельній ділянці, яка йому у власність чи користування не передавалась, а до декларації про готовність об'єкта до експлуатації внесені завідомо недостовірні дані.

Судом встановлено, що в спірній Декларації ОСОБА_3 вказав документ, що не існує, щодо користування земельною ділянкою по вул. 3-я Пересипська, 13 у м. Одеса. при здійсненні реконструкції житлового будинку.

Згідно ч. 8 ст. 36 та ч. 10 ст. 39 Закону №3038, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації, а також несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно ч.2 ст.39-1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування. Відповідно до пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011р. №461 (в редакції Постанови Кабінету міністрів України від 08.09.2015р. №750) у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення. Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх органом державного архітектурно-будівельного контролю до єдиного реєстру шляхом подання особисто або надсилання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатками 2, 3, 4, 5 до цього Порядку. Орган державного архітектурно-будівельного контролю здійснює реєстрацію декларації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком. Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з реєстру в установленому порядку. До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в порядку, передбаченому цим пунктом, подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подану з помилками декларацію або виявлені в ній недостовірні дані не застосовуються. На декларації, в якій виявлено технічну помилку, у верхньому лівому куті проставляється відмітка "У зв'язку із змінами, внесеними декларацією від ____________ 20__ р. N ________, ця декларація втратила чинність" із зазначенням дати, підпису посадової особи, що скріплюється печаткою. Один примірник такої декларації повертається замовнику. У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного документа (рішення, наказ, розпорядження). Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Про скасування реєстрації декларації замовнику письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування. Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими пунктом 18 цього розділу.

Таким чином, законодавством передбачено скасування реєстрації декларації органом державного архітектурно-будівельного контролю, або за рішенням суду.

Судом встановлено, що при поданні Декларації ОСОБА_3 було вказано недостовірні відомості щодо документа, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою, а саме зазначено не існуюче рішення Виконкому Одеської міськради від 16.07.1956р. №642.

Як вже зазначалося вище та не заперечується учасниками процесу, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння по вул.. 3-я Пересипська, 13.

Матеріали справи не містять заяв ОСОБА_5, ОСОБА_2 про прийняття в експлуатацію об'єкта, яка підписана співвласниками.

Представник ОСОБА_3 в додаткових поясненнях зазначає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки на дату реєстрації спірної декларації норма, яка передбачає повноваження Інспекції скасовувати реєстрацію декларацій не діяла.

Так дійсно на час виникнення спірних правовідносин - реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації 01 серпня 2012 року, норми діючого законодавства не передбачали можливість скасування декларації про готовність обєкта до експлуатації у разі невідповідності зазначених в декларації даних і внесеної в неї інформації дійсним даним.

Суд вважає, що такі пояснення третьої особи мали б значення для вирішення спору, якби предметом спору була правомірність дій та/або рішень органу ДАБК щодо скасування реєстрації Декларації, наприклад, якщо б оскаржувався наказ про скасування реєстрації Декларації, виданий Департаментом ДАБІ в Одеській області.

Щодо повноваження суду скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, то наразі п.22 Порядку №461 чітко визначає право суду скасувати реєстрацію декларації у разі виявлення для цього підстав визначених законом, у даному випадку - внесення недостовірних даних щодо прав на земельну ділянку в Декларацію, а також приймаючи до уваги існування двох різних варіантів спірної Декларації з різними даними щодо істотних парламентів будівництва.

Остання обставина жодним чином не пояснена ані відповідачем, ані ОСОБА_3 та його представником в судових засіданнях, що свідчить про необхідність скасування відповідної реєстрації Декларації для усунення протиправних наслідків існування юридичного документа з такими вадами оформлення.

Права позивачки як співвласниці будинку, реконструкцію частини якого самочинно провів ОСОБА_3 (ст.376 ЦК України) без виділення земельної ділянки, є порушеними, оскільки відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та їх задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 94,158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування декларації про готовність обєкта до експлуатації задовольнити.

Cкасувати реєстрацію Декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД 2 від 01.08.2012 року, проведену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

Стягнути з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 21.06.2016р.

Суддя М.М. Аракелян

.