Справа № 813/8828/14
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Справа № 876/5094/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та скасування повідомлень за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій відповідача та скасування повідомлення №6674/04 від 12.09.2014 року, повідомлення № 7454/04 від 14.10.2014 року та повідомлення №8230/04 від 11.11.2014 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, його оскаржило Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія», подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення про задоволення позову. Мотивуючи свою незгоду із судовим рішенням, апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій та повідомлень Пенсійного фонду щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, адже Закон України «Про пенсійне забезпечення» не передбачає такого виду пенсій як пільгові, а відтак застосовувати вимоги щодо обов'язкового відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом надсилання повідомлення з вимогою про сплату фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідач не вправі. Також, із посиланням на норми Податкового кодексу України зазначив, що статтями 9 та 10 Кодексу не включено до переліку загальнодержавних чи місцевих податків та зборів збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

У судовому засіданні представник апелянта Кусень Я.М. підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12 вересня 2014 року, 14 жовтня 2014 року, 11 листопада 2014 року управлінням Пенсійного фонду України у м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на адресу Калуської НГРЕ як структурного підрозділу дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» було надіслано повідомлення та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вересень, жовтень, листопад 2014 року.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначається положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 цього Закону, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР), підприємство зобов'язане відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної працівнику на пільгових умовах згідно списку № 2.

За змістом п. 2 Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі - Інструкція).

Згідно з вимогами п. 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Пунктом 6.9 Інструкції встановлено, що не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до вимог п. 6.10 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Проаналізувавши вказані норми, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у позивача наявний обов'язок на відшкодування понесених відповідачем витрат, зокрема, на доставку пільгових пенсій.

Зважаючи на вище викладене, управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, надсилаючи позивачу вимогу про сплату фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, діяло в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, відтак, наведені позивачем доводи є безпідставними.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції не приймає також до уваги доводи позивача щодо набрання чинності з 01.01.2011 року Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», так як вказаним законом платників єдиного внеску не звільнено від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що відшкодування вищезазначених витрат не відносяться до загальнодержавних, місцевих податків та зборів, справляння яких передбачено Податковим кодексом, а являються іншими виплатами, обов'язок зі сплати яких виникає у передбачених законом випадках.

Керуючись вимогами ст. 9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі № 813/8828/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 21 червня 2016 року.