Справа № 813/255/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року № 813/255/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Кедик М.В.,

судді Потабенко В.А.,

судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

позивач не прибув,

представник відповідача-1 не прибув,

представник відповідача-2 не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України призначити ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог частини 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначенні і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати 1 працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення Інвалідності, в сумі і 182700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн;

- зобов'язати Головне управління МВС України у Львівській області видати наказ на виплату одноразової грошової допомоги та здійснити її виплату відповідно до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без ї установлення інвалідності працівника міліції» шляхом перерахування суми в розмірі 182700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн на особовий рахунок ОСОБА_1 (ТВБВ №10013/0300, Р/Р 04, МФО 325796, ЗКПО 09325703, ОС./РАХ 0813, П.І.Б. ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах МВС з 1982 до 1997 року, в органах податкової міліції з 1997 до 2005 року та з 2007 до 2013 року, з 2013 року до 01.07.2015 року в органах МВС. З 24.08.1986 по 04.10.1986 позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також зазначає, що 22.04.2005 після проходження служби в податковій міліції, Львівською обласною МСЕК № 1 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності терміном на три роки, а 25.06.2015 позивачеві, як працівникові міліції, Львівською обласною МСЕК № 1 встановлено третю групи інвалідності (пожиттєво) пов'язану з виконанням службових обов'язків під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вважає, що відмова Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є протиправною.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 10.06.2016 вх. № 14867, у якій просить суд розглядати справу без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не прибув, подав заперечення, в яких зазначає, що оскільки з дати первинного встановлення втрати працездатності та отримання позивачем одноразової грошової допомоги пройшло більше двох років, то позивач втратив право на нарахування та отримання такої допомоги на підставі п. 4 Порядку № 850. Вважає, помилковим та таким, що не відповідає вимогам Порядку твердження позивача про те, що в п. 14 вказаного Порядку є вичерпний перелік випадків коли не здійснюється призначення і виплата грошової допомоги, і жодний із них не стосується його, у зв'язку з чим він має право на таку допомогу. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності сторін у справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71, 128 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах МВС з 1982 до 1997 року, в органах податкової міліції з 1997 до 2005 року та з 2007 до 2013 року, з 2013 року до 01.07.2015.

Відповідно до довідки від 08.12.1992 № 16/П-471 в період 24.08.1986 по 04.10.1986 ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з довідкою Львівської обласної МСЕК № 1 серії ЛВА-1 № 255134 від 22.04.2005 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності терміном на 3 роки.

Відповідно до довідки Львівської обласної МСЕК № 1 серії 10 ААВ № 869647 від 25.06.2015 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності пожиттєво. Згідно з висновками МСЕК інвалідність настала у зв'язку з захворюванням пов'язаним із виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач 15.10.2015 звернувся до начальника ГУ УМВС України в Львівській області із заявою, в якій просив здійснити виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ та пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

До заяви долучено: оригінал виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 25.06.2015 серії 10ААА № 257138, виданої Львівським обласним МСЕК № l; копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 25.06.2015 серія 10ААВ № 869647, копію виписки з акту огляду МСЕК до довідки, виданої Львівським обласним МСЕК № 1; довідку про грошове забезпечення від 29.09.2015 № 2468; копію паспорта КА691417, виданого Залізничним PB УМВСУ у Львівській області 28.11.1997; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1; довідку ГУ пенсійного фонду України у Львівській області від 28.08.2015 № 5116; копію свідоцтва про хворобу від 10.11.2014 № 579, виданого військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області; копію реквізитів філії Львівського обласного управління AT «Ощадбанк»; довідку від 27.08.2015 № 2605/09-923, видану Личаківським відділом соціального захисту м Львова; копію експертного заключення від 25.03.1992 № 30, виданого ОВЛК УВС Львівської області; копію виписки із списку особового складу СВПЧ-18 м. Стаханова, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАБС, копію розрахунку заробітної плати нарахованої лейтенанту внутрішньої служби начальнику караула СВПЧ-18 м. Стаханова ОСОБА_1 за час перебування на ЧАЕС з 25.08.1986 по 03.10.1986 в зоні № 1, копію довідки від 08.12.1992 № 12/3, виданої УПО УВС Ворошилоградського облвиконкому, карточку обліку № 20 доз радіоактивного опромінення виданої 11-м загоном ППО УПО УВС Київського облвиконкому; копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А № 152973с та тимчасової вкладки № 129, виданих 24.07.2015 Львівською облдержадміністрацією, копію посвідчення інваліда війни серія Б № 554971, виданого 02.07.2015 Личаківським відділом соціального захисту м. Львова; копію довідки від 31.08.2015 № l390-09/838, виданої Львівською обласною дирекцією ПАТ «Наск «Оранта».

Згідно з висновком Головного управління МВС України у Львівській області від 30.11.2015 ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу відповідно до п. 3.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 в розмірі 182700,00 грн.

Міністерство внутрішніх справ України листом від 30.10.2015 № 15/5-6143 на підставі п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» повернуто без права на виплату матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1

Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України у Львівській області повернуло ОСОБА_1 матеріали для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до листа ДФЗБО МВС України від 30.10.2015 № 15/5-6143.

Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки відноситься до категорії осіб, яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію».

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 565) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 № 850 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті, інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Як встановлено судом вище, Міністерство внутрішніх справ України листом від 30.10.2015 № 15/5-6143 повернуло без права на виплату матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі п. 4 Порядку № 850.

Таке посилання відповідачів як на підставу для відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, якою затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті, інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, набрала чинності 31.10.2015 року.

Отже на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, 22.04.2005 року терміном на три роки та 25.06.2015 пожиттєво, а також на момент звернення позивача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги 15.10.2015 та повернення Міністерством внутрішніх справ України листом від 30.10.2015 матеріалів без права на виплату, вказаний Порядок ще не набрав чинності.

У зв'язку із чим до спірних відносин належить застосувати норми Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 (далі - Порядок № 707), чинні на дату виникнення у позивача права на отримання означеної допомоги.

Так, згідно з п. 1 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Пунктом 5 Порядку № 707 визначено, що для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера. Для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про проведену або не проведену раніше виплату (п. 6 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку № 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Судом встановлено, представниками сторін не заперечувалося, що днем виникнення у ОСОБА_1 права на одноразову грошову допомогу є дата встановлення йому ІІІ групи інвалідності пожиттєво, що вказана у довідці Львівської обласної МСЕК № 1 серії 10 ААВ № 869647 від 25.06.2015.

Отже, позивач, отримавши право на одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, мав усі правові підстави для звернення до органу внутрішніх справ, в якому він проходив службу, про виплату такої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано всі необхідні документи для призначення одноразової грошової допомоги, тобто, дотримано вимоги ст. 23 Закону № 565 та Порядку № 707.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачами будь яких зауважень стосовно переліку поданих документів не викладено.

Колегія суддів також звертає увагу, що позивачу одноразова грошова допомога ще не виплачувалась, тобто, позивач вважається таким, що вперше звернувся за призначенням одноразової грошової допомоги.

Таким чином, дослідивши всі докази по справі у сукупності, колегія суддів вважає, що відповідач не в повному обсязі та не всебічно провів процедуру розгляду заяви позивача, не в повній мірі вивчив і оцінив всі документи та матеріали, що можуть бути підставою для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відмова Міністерства внутрішніх справ України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, є необґрунтованою, що є підставою визнання протиправним та скасування висновку Міністерства внутрішніх справ України, оформленого листом від 30.10.2015 № 15/5-6143 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головного Управління МВС України у Львівській області видати наказ на виплату одноразової грошової допомоги суд зазначає наступне.

Для забезпечення конституційного порядку, нормального функціонування держави існує структурована, багаторівнева, ієрархічна система органів державної влади та судової влади. Вони наділені відповідною юрисдикцією, мають свій предмет ведення і реалізують повноваження через визначені законодавством процедурні рамки та технології. З огляду на положення законодавства щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Тому суд не може погодитись з таким способом захисту порушеного права позивача, як зобов'язання Головного Управління МВС України у Львівській області видати наказ на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки такі повноваження вказаного органу є його дискреційними повноваженнями й у разі задоволення такої вимоги суд здійснить втручання у внутрішню діяльність суб'єкта владних управлінських функцій та такими своїми діями підмінить його, всупереч конституційному принципу поділу влади. Відтак, така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування висновку Міністерства внутрішніх справ України оформленого листом від 30.10.2015 № 15/5-6143 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги та зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із травмою, заподіяною під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності у відповідності до вимог частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію», виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України оформленого листом від 30.10.2015 № 15/5-6143 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

3. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із травмою, заподіяною під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності у відповідності до вимог частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію», виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Кедик М.В.

Суддя Потабенко В.А.

Суддя Сидор Н.Т.