Справа № 2а-17134/12/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Київ К/800/53795/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.,

секретар Антипенко В.В.

за участю представника ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві - Стеценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року у справі № 2а-17134/12/2670 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Концерну „Техвоєнсервіс",

про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулась до суду з адміністративним позовом до Концерну „Техвоєнсервіс" про стягнення з його розрахункових рахунків 3149515, 87 грн. у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість за постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2013, яка набрала законної сили 11.04.2013.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.06.2014, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2014, заяву Концерну „Техвоєнсервіс" про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково, відстрочено виконання рішення на 6 місяців.

Відповідач звернувся із касаційною скаргою про скасування ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 червня 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що відповідачем подана заява від 11.06.2014 про відстрочення виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2013 у справі № 2а-17134/12/2670 на один рік, а також про зобов'язання відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві зняти арешт з усіх банківських рахунків та майна боржника - Концерну „Техвоєнсервіс", відповідно до постанов від 11.09.2013 та від 18.09.2013.

Заява обґрунтована тим, що Концерн „Техвоєнсервіс" перебуває у тяжкому фінансовому стані.

На виконання Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 „Про часткову мобілізацію" Концерн був залучений до виконання мобілізаційних завдань, здійснення ремонту бронетанкової техніки і майна, автомобільної техніки і засобів зв'язку.

У зв'язку з відсутністю плану на ремонт бронетанкової техніки і майна, автомобільної техніки, засобів зв'язку в 2014 році не передбачене фінансування на дані цілі, послуги надаються в кредит, а грошові надходження спрямовуються на відновлення техніки і майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 263 КАС України передбачено, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Перелік обставин, що є підставами для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) та підтверджуючих документів наведено у постанові КМУ N 1235 від 27.12.2010 „Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин".

Відповідачем надано копії листів структурних підрозділів Міністерства оборони України про залучення виїзних ремонтних бригад боржника для ремонту техніки у військових частинах на виконання рішення Прем'єр-Міністра України щодо приведення в боєздатний стан озброєння та військової техніки, а також акти звірки розрахунків між військовими частинами і заявником, з яких вбачається наявність у Концерну „Техвоєнсервіс" дебіторської заборгованості.

Судами встановлено, що відповідачем підтверджено наявність передбачених ч. 1 ст. 263 КАС обставин, які ускладнюють виконання рішення, а саме відсутність достатніх коштів на рахунках боржника, що пов'язано із дебіторською заборгованістю, яка згідно бухгалтерської довідки № 225/к/1241-8 від 23.05.2014 становить 2670000 грн.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання судового рішення повинні бути встановлені обставини, що ускладнюють його виконання.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що підтверджується наданими Концерном „Техвоєнсервіс" документами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.