Справа № 804/2265/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 р. Справа № 804/2265/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника позивача: ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Индустриальные технологии» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,
21 квітня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Индустриальные технологии» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 08.04.2016: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області сумісно з Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2013 по 31.12.2014. За результатами перевірки складено акт від 09.02.2016 № 53/04-36-22-01/31038495. На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення від 08.04.2016, а саме: № НОМЕР_2 (форми «Р»), за яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 11988279,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 7992186,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 3996093,00 грн.; № НОМЕР_1 (форми «Р»), за яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 7628315,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 6102652,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 1525663,00 грн.
Під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача із контрагентами - субпідрядниками: ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн».
Позивач зазначає, що такий висновок контролюючого органу є безпідставним, оскільки на підставі укладених договорів підряду з вказаними підприємствами - виконавцями Товариство з обмеженою відповідальністю «Индустриальные технологии» отримало послуги з виконання будівельних робіт, з ремонту обладнання машин і устаткування промислового призначення, які в подальшому були використані у господарській діяльності позивача. Зазначені підприємства контрагенти позивача мали необхідні дозвільні документи. Факт отримання та використання наданих послуг позивачем підтверджується господарськими договорами, податковими накладними, актами виконаних робіт, проведенням оплати контрагентам, що підтверджує рух активів в процесі господарської взаємодії. Позивач вказав, що отримані від ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» послуги в подальшому реалізовані позивачем ОСОБА_8 акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг», ОСОБА_8 акціонерному товариству «Єнакіївський металургійний завод», Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод». За таких обставин, позивач вважає оскаржені податкові повідомлення рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 804/2265/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10.05.2016.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти адміністративного позову, просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Индустриальные технологии» (ідентифікаційний код 31038495) зареєстроване як юридична особа Виконкомом Калінінської районної ради м. Донецька 16.08.2000, свідоцтво про реєстрацію від 16.08.2000 № 593/1. На податковий облік органами державної податкової служби взято 22.08.2000 за № 063059586, з 12.05.2015 перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в тому числі і як платник податку на додану вартість на підставі свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 02.04.2015 № 200214159.
Згідно з відомостями, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у. (код КВЕД 43.99); Оптова торгівля металами та металевими рудами (код КВЕД 46.72); Неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12); Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення (основний) (код КВЕД 33.12); Будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20).
Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області сумісно з Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області проведено документальну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, результати якої оформлені актом від 09.02.2016 № 53/04-36-22-01/31038495.
Згідно з висновками означеного акта контролюючий орган дійшов висновку про заниження ТОВ «Индустриальные технологии» податку на прибуток у періоді, що перевірявся, на суму у розмірі 6102652,00 грн. (в т.ч. за 2013 рік на суму у розмірі 4974797,00 грн. та за 2014 рік на суму у розмірі 1127855,00 грн.). та завищення суми податкового кредиту з ПДВ на суму у розмірі 8427502,00 грн.
Зазначені висновки перевіряючих контролюючого органу ґрунтуються на тому, що акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, які складені на підтвердження виконання робіт між позивачем та ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» не містять всіх реквізитів, які мають містити первинні документи (дати, місце складання, посади та реквізити осіб, які їх підписували, відсутні адреси, де виконувались роботи), а тому такі документи не можуть вважатись первинними та прийматися до уваги на підтвердження господарської взаємодії між перерахованими підприємствами. Також, перевіряючі контролюючого органу вказали, що до актів за типовою формою КБ-2в обовязково має складатися довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), проте під час перевірки у ТОВ «Индустриальные технологии» такі довідки були відсутні.
Окрім того, роботи вищеозначеними субпідрядниками виконувалися на території ОСОБА_8 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), ОСОБА_8 акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» (далі ПАТ «ЄМЗ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (далі ТОВ «КФЗ») та ОСОБА_8 акціонерного товариства «Євраз Дніпродзержинський КХЗ» (далі - ПАТ «Євраз Дніпродзержинський КХЗ»), однак під час перевірки не надано доказів потрапляння на територію заводів співробітників ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», оскільки території вказаних заводів є закритими режимними обєктами, що унеможливлює потрапляння сторонніх осіб без відповідних перепусток. Такі перепустки у ТОВ «Индустриальные технологии» відсутні.
Разом з тим, контролюючим органом зазначено, що за аналізом баз даних податкового органу перевіряючими не встановлено придбання послуг підприємствами: ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» по ланцюгу постачання, що унеможливлює подальшу реалізацію таких послуг позивачу. Зазначені підприємства самостійно не могли виконати роботи, які задекларовані в адресу позивача, з огляду на те, що у них відсутні в достатній кількості трудові ресурси та основні засоби.
Зазначені у сукупності обставини вказують на неможливість перелічених підприємств фактично здійснювати виконання субпідрядних робіт на замовлення позивача. Отже, об'єкти оподаткування у вказаних взаємовідносинах відсутні, що призвело до безпідставного завищення валових витрат на придбання робіт у ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» всього у сумі 6102652,00 грн. та неправомірного формування податкового кредиту на суму у розмірі 8427502,00 грн.
На підставі вказаного акта перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення - рішення від 08.04.2016: № НОМЕР_2 (форми «Р»), за яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів ( робіт, послуг) у розмірі 11988279,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 7992186,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 3996093,00 грн.; № НОМЕР_1 (форми «Р»), за яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 7628315,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 6102652,00 грн. та за штрафними санкціями 1525663,00 грн.
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 09.02.2016 № 53/04-36-22-01/31038495 щодо нереальності господарських операцій позивача із ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», з огляду на наступне.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, в якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи податкового органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», у зв'язку з тим, що його контрагентами - постачальниками по ланцюгу постачання не декларувалося придбання робіт, які в подальшому реалізовані позивачеві, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків та його безпосередніми контрагентами.
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», або їх контрагенти. Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 (номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678).
У ОСОБА_9 адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ТОВ «Индустриальные технологи» та ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», і реальність зміни майнового стану першого.
Відповідно до ст. 317 Господарського кодексу України встановлено, що будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.
Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Господарські відносини у сфері матеріально - технічного забезпечення капітального будівництва регулюються відповідними договорами підряду, якщо інше не передбачено законодавством або договором сторін. За згодою сторін будівельні поставки можуть здійснюватися на основі договорів поставки.
Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.
До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між позивачем (як замовником) та контрагентами - підрядниками були укладені договори, за умовами яких останні взяли на себе зобовязання власними або залученими силами виконати підрядні робити на обєктах, визначених такими договорами, або надати послуги з розробки, оформлення та узгодження дозвільної та технічної документації.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між позивачем (як підрядником) та підприємствами замовниками: ПАТ «ЄМЗ», ТОВ «КФЗ», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ПАТ «Євраз Дніпродзержинський КХЗ», ПАТ «Горлівський машинобудівник», ДП «Південна залізниця» укладені договори підряду, за умовами яких, позивач взяв на себе зобовязання власними або залученими силами виконати підрядні робити на обєктах, визначених цими договорами.
Судом зясовано, що в межах даних договорів підряду ТОВ «Индустриальные технологии» для виконання частини робіт залучалися ряд підприємств: ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» на умовах субпідряду.
Стаття 838 Цивільного кодексу України унормовує взаємовідносини між генеральним підрядником і субпідрядником.
Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.
Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом та підтверджується наявним матеріалами справи, між ТОВ «Индустриальные технологи» (генпідрядником) та ТОВ «Трейд Лайн М» укладений договір підряду від 30.05.2013 № 21/05.
Сторонами на підтвердження виконання робіт за вказаним договором підписані акти приймання виконаних підрядних робіт у червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2013 року, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 5 - а.с. 252, т.2; а.с.1 - а.с.250, т.3; а.с. 1 - а.с. 9, т. 4).
Підрядником ТОВ «Трейд Лайн М» складені та видані ТОВ «Индустриальные технологии» податкові накладні, які містяться в матеріалах справи (а.с. 10 - а.с. 114, т. 4) всього на суму у розмірі 17544719,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2924119,77 грн.), суми по яким були включені позивачем до податкового кредиту у періоді, що перевірявся.
Отримані роботи використані позивачем при виконанні договорів, укладених із ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», ТОВ «Краматорський феросплавний завод», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Оплата проведена ТОВ «Индустриальные технологии» на користь ТОВ «Трейд Лайн М» у безготівковій формі у сумі у розмірі 9867000,00 грн. згідно платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 78 - а.с.102, т. 8). Решта суми у розмірі 7677718,51 грн. за виконані роботи, сплачена позивачем новим кредиторам: ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» (через зарахування зустрічних однорідних вимог) та ТОВ «Альфа Стіл» за договорами про відступлення права вимоги від 23.08.2013 №38/08, укладеного між ТОВ «Трейд Лайн М» та ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» та від 01.03.2014 № 0103/02, укладеного між ТОВ «Трейд Лайн М» та ТОВ «Альфа Стіл». На момент перевірки відсутня заборгованість ТОВ «Индустриальные технологии» за виконані роботи ТОВ «Трейд Лайн М» по договору підряду від 30.05.2013 №21/05.
Судом встановлено, що 30.10.2013 між ТОВ «Индустриальные технологии» (генпідрядником) та ТОВ «Промбуд Маркет» укладений договір підряду № 3010/01.
Отримані від субпідрядника ТОВ «Промбуд Маркет» роботи використані позивачем при виконанні договорів, укладених із ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», ТОВ «Краматорський феросплавний завод», ПАТ «Євраз Дніпродзержинський КХЗ».
Субпідрядником - ТОВ «Промбуд Маркет» видані позивачу податкові накладні всього на суму у розмірі 11941242,75 грн., копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 78-а.с.147, т. 7), суми ПДВ по вказаним накладним у розмірі 1990207,00 грн. позивачем віднесені до податкового кредиту у листопаді 2013 року в сумі 346400,00 грн., в грудні 2013 року в сумі 1229833,00 грн., у січні 2014 року в сумі 113546,00 грн. та у лютому 2014 року у сумі 300428,00 грн.
На підтвердження виконання робіт ТОВ «Промбуд Маркет» за договором підряду від 30.10.2013 № 3010/01 сторонами складені та підписані акти приймання виконаних підрядних робіт, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 1 - а.с. 254, т.6; а.с. 1 - а.с. 77, т.7).
Оплата проведена ТОВ «Индустриальные технологи» на користь ТОВ «Промбуд Маркет» у безготівковій формі у сумі 9425405,00 грн. згідно платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 113 - а.с.138, т. 8). Решта суми у розмірі 2515837,77 грн. за виконані роботи, сплачена позивачем новому кредитору ТОВ «Альфа Стіл», на підставі договору про відступлення права вимоги від 05.03.2014 № 0503/14, за яким ТОВ «Промбуд Маркет» відступило право вимоги боргу ТОВ «Индустриальные технологии» на адресу нового кредитора - ТОВ «Альфа Стіл» .
На момент перевірки заборгованість ТОВ «Индустриальные технологии» за виконані ТОВ «Промбуд Маркет» роботи за договором від 30.10.2013 № 3010/01 відсутня.
10.12.2012 між позивачем та ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» укладений договір підряду № 12-1210, на підставі якого останнім виконувалися субпідрядні роботи у січні червні 2013 року.
Отримані від субпідрядника ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» роботи використані позивачем при виконанні договорів, укладених із ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», ТОВ «Краматорський феросплавний завод», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
На підтвердження виконання робіт ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» між сторонами підписані акти приймання виконаних підрядних робіт, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 119 - а.с. 253, т.4; а.с.1 - а.с.137, т. 5).
Судом встановлено, що позивач, у якості генерального підрядника, уклав із ТОВ «Білдінг Констракт» (субпідрядником) договір підряду від 30.04.2012 №300401, на підставі якого останнім виконувалися роботи з реконструкції стана «550» (механообладнання) ПАТ «ЄМЗ» (а.с. 51 54, т. 8) .
Факт підтвердження виконання робіт в повному обсязі підтверджується актом за грудень 2012 року № 18 12, всього на суму 786813,04 грн. (а.с. 55 76, т. 8).
Виконавцем видана ТОВ «Индустриальные технологии» податкова накладна від 27.12.2012 № 5093 на суму у розмірі 786813,04 грн. (в т.ч. ПДВ - 131135,51 грн.) (а.с.77, т. 8), сума по якій включена позивачем до складу податкового кредиту у січні 2013 року на суму у розмірі 131135,51 грн.
Оплата проведена ТОВ «Индустриальные технологии» на користь ТОВ «Білдінг Констракт» у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 160 - а.с.192, т. 8). На момент перевірки відсутня заборгованість ТОВ «Индустриальные технологи» за виконані ТОВ «Білдінг Констракт» роботи по договору від 30.04.2012 № 300401.
Також, судом встановлено, що у жовтні 2014 року ТОВ «Индустриальные технологии» мало взаємовідносини із ТОВ «Грін Сістемс» на підставі договору підряду від 24.09.2014 № 24-09, за яким останнє виконувало роботи з капітального ремонту конвертера № 1.
ТОВ «Грін Сістем» видані замовнику ТОВ «Индустриальные Технологии» податкові накладні від 08.10.2014 № 22, від 08.10.2014 №20, від 10.10.2014 № 23, від 10.10.2014 №24, від 08.10.2014 №21, від 08.10.2014 № 19, від 08.10.2014 №18 (а.с. 44 - а.с.50, т. 8), всього на суму у розмірі 3168599,37 грн. (в т.ч. ПДВ 528099,00 грн.). Суми по вказаним податковим накладним включені ТОВ «Индустриальные технологиии» до податкового кредиту з ПДВ у жовтні 2014 року в розмірі 274242,00 грн. та у листопаді 2014 року у розмірі 253858,00 грн.
Виконані ТОВ «Грін Сістемс» роботи позивачем прийняті за актами приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2014 року за №810/57, №1010/58, №810/55, №810/56, №810/59, №1010/57, №810/58, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.5- а.с.43, т. 8).
Оплата проведена на підставі платіжного доручення від 14.11.2014 № 947 у сумі 253488,00 грн. Заборгованість позивача перед ТОВ «Грін Сістемс» відсутня.
При дослідженні договору підряду від 24.09.2014 №2409-01, укладеного між ТОВ «Индустриальные технологии» та ТОВ «Грін Сістемс» судом встановлено, що означений договір від ТОВ «Грін Сістем» підписаний директором ОСОБА_11, який згідно даних, що містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) є керівником вказаної юридичної особи з 05.09.2014.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Таким чином на момент укладання угоди з позивачем ОСОБА_11 був уповноважений діяти від ТОВ «Грін Сістемс».
Суд також виходить з того, що чинне податкове законодавство не покладає на платника обов'язку контролювати діяльність осіб, що поставляють йому товари (роботи, послуги). На момент укладення та виконання спірних операцій контрагент ТОВ «Грін Сістемс» був зареєстрований в установленому порядку та його керівником значився саме ОСОБА_11, яким підписані всі первинні документи за наслідками господарської взаємодії з «Индустриальные технологии».
З урахуванням наведеного, наявність вироку за наслідками кримінального провадження про визнання винним за ч. 1 ст. 205-1 КК України засновника ТОВ «Грін Сістемс» ОСОБА_10 не може вказувати на нереальність господарських операцій, здійснених між ТОВ «Грін Сістем» та ТОВ «Индустриальные технологии».
Як встановлено судом та підтверджується наявним матеріалами справи, між ТОВ «Индустриальные технологии» (генпідрядником) та ТОВ «Еско Трейн» укладений договір підряду від 18.08.2014 № 18/08.
На підтвердження виконання робіт між сторонами підписані акти приймання виконаних підрядних робіт у вересні 2014 року, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 152 - а.с.242, т.7).
Підрядником ТОВ «Еско Трейн» складені та видані ТОВ «Индустриальные технологии» податкові накладні, які містяться в матеріалах справи (а.с.243 - а.с. 253, т.7) всього на суму у розмірі 8210929,42 грн. (в т.ч. ПДВ - 1368488,24 грн.), суми по яким були включені позивачем до податкового кредиту у періоді, що перевірявся у вересні 2014 року в розмірі 1257842,00 грн. та у жовтні 2014 року в сумі 110646,00 грн.
Оплата проведена ТОВ «Индустриальные технологии» на користь ТОВ «Еско Трейн» у безготівковій формі на підставі платіжних доручень від 15.10.2014 № 863, від 27.10.2014 №893, від 13.11.2014 № 945, від 14.11.2014 № 949, від 19.11.2014 № 954 всього на суму 6669 307,30 грн. Заборгованість позивача перед ТОВ «Еско Трейн» за виконані роботи становить на час розгляду справи становить 127230, 46 грн.
Отримані роботи використані позивачем при виконанні договорів з ПАТ «Єнакіївський металургійний завод».
Під час розгляду справи при дослідженні договору підряду від 18.08.2014 №18/08, укладеного між ТОВ «Индустриальные технологии» та ТОВ «Еско Трейн» судом зясовано, що зазначений договір від ТОВ «Еско Трейн» підписаний директором ОСОБА_14, також вказаною особою підписані всі первинні документи, складені на підставі цього договору, зокрема, акти приймання виконаних підрядних робіт та податкові накладні.
Також, згідно даних на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) засновником ТОВ «Еско Трейн» є ОСОБА_14, яка з 12.08.2014 є і керівником цього підприємства.
Тобто, в період здійснення взаємовідносин між ТОВ «Еско Трейн» та ТОВ «Индустриальные технологии» у вересні 2014 року засновником та керівником підприємства обліковувалася саме ОСОБА_14, яка 18.08.2014 і уклала договір за № 18/08 від ТОВ «Еско Трейн».
Станом на дату винесення вироку (11.09.2014) ОСОБА_14 була директором та засновником ТОВ «Еско Трейн», однак вирок не містить жодного посилання на протиправність дій останньої, означеним вироком не встановлено, що діяльність ТОВ «Еско Трейн», починаючи з 2014 року під її керівництвом була протиправною.
Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду України за умови не встановлення наявності замкнутої схеми руху коштів товариство не може зазнавати негативних наслідків діянь інших осіб, до такого висновку Верховний Суд України дійшов у постанові від 27 січня 2016 року у справі № 4842/11/2670.
Тому суд доходить висновку про необґрунтованість посилань відповідача на нереальність господарських операцій між ТОВ «Еско Трейн» та ТОВ «Индустриальные технологии» з підстав наявності кримінального провадження у відношенні службової особи (службових осіб) субєкта господарювання за ст. 205 КК України.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15, п. 2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Доводи відповідача про те, що акти приймання виконаних підрядних робіт, не можуть прийматися до уваги на підтвердження факту виконання робіт, оскільки вони не містять всі обовязкові реквізити - інформації про фізичних осіб, якими вони підписані, судом відхиляються з огляду на таке.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Судом на підставі відомостей, які містяться на Інформаційному ресурсі (www.usr.minjust.gov.ua) встановлено, що на момент господарських взаємовідносин з позивачем ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua), були зареєстровані як платники ПДВ.
Судом також встановлено, що на момент підписання актів приймання виконаних підрядних робіт зазначені підприємства - виконавці мали цивільну правоздатність та дієздатність та на момент господарських взаємовідносин із ТОВ «Индустриальные технологии» мали необхідний обсяг правосубєктності.
При дослідженні податкових накладних та актів приймання виконаних підрядних робіт судом встановлено, що вони оформлені належним чином, скріплені печатками, дають можливість визначитися із суттю, змістом та обсягом вказаних господарських операцій, ідентифікувати їх учасників, перевірити правильність відображення операцій в податковому обліку, тобто є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому у повній мірі підтверджують фактичне виконання сторонами умов перелічених вище договорів підряду, реальне здійснення спірних господарських операцій обумовлених ними, а отже мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку.
Що стосується доводів податкового органу про необхідність обовязкового складання довідки за формою КБ - 3, яка є невідємною частиною акту прийому виконаних підрядних робіт форми КБ - 2в, суд зазначає таке.
За вимогами ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, з урахуванням листів Мінрегіонбуду України «Про застосування типових форм первинних облікових документів у будівництві» від 09.03.2010 № 12/19-2-9-21-2368 «Щодо застосування типових форм первинних облікових документів у будівництві» від 16.03.2010 № 12/19-3-9-14-295, примірні форми підлягають обов'язковому застосуванню лише при визначенні вартості будівництва та проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об'єктах, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії. В усіх інших випадках (коли будівництво здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, відмінних від державних коштів) замовники та виконавці робіт можуть застосовувати документи довільної форми, розроблені самостійно, зазначивши в них обов'язкові реквізити первинних документів, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.
Оскільки виконання робіт здійснювалося та фінансувалося не за державні кошти, то при визначенні вартості робіт сторони не були зобов'язані суворо дотримуватися саме примірних форм документів, визначених ДСТУ Б Д.1.1 - 1:2013.
Стосовно зауважень відповідача про відсутність у позивача документів, які б підтверджували перетин працівників, машин субпідрядників на контрольно - пропускних пунктах ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», ТОВ «Краматорський феросплавний завод», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ПАТ «Євраз Дніпродзержинський КХЗ», ПАТ «Горлівський машинобудівник», ДП «Південна залізниця», а також про відсутність пропусків персоналу та на проїзд автотранспорту для поставляння на територію вказаних підприємств через контрольно - пропускні пункти, суд зазначає, що вказані документи не віднесено до обов'язкових документів ведення податкового чи бухгалтерського обліку.
Окрім того, згідно письмових пояснень від 30.05.2016, наданих директором ТОВ «Индустриальные Технологии» ОСОБА_15, відповідні перепустки на обєкти субпідрядниками отримувалися самостійно безпосередньо у ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», ТОВ «Краматорський феросплавний завод», ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ПАТ «Євраз Дніпродзержинський КХЗ», ПАТ «Горлівський машинобудівник», ДП «Південна залізниця», та в подальшому не передавалися позивачу, а поверталися вказаним підприємствам.
Суд зазначає про безпідставність тверджень податкового органу про те, що контрагенти позивача не мали матеріальних та технічних можливостей виконувати роботи, оскільки на підтвердження відсутності трудових ресурсів не надано звітів контрагентів -виконавців позивача форми 1 - ДФ. Стосовно відсутності матеріальних можливостей для здійснення задекларованих робіт ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.», ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», що встановлено з огляду на неподання додатків АМ до декларацій з податку на прибуток суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при створенні підприємства - постачальника товарів (послуг) та веденні ним фінансово - господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки. Відсутність у підприємства - контрагента основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач, само собою не може свідчити про нереальне вчинення господарської операції з постачання товару, виконання робіт/надання послуг.
Стан виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені порушення продавцем.
Допущені продавцем певні порушення законодавства тягнуть негативні наслідки для цього продавця та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість, адже законами іншого не передбачено.
Суд зазначає, що за умови реального здійснення платником податків (покупцем) господарських операцій з придбання робіт (послуг), які призвели до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, за відсутністю з боку такого платника порушення вимог наведених норм закону при формуванні податкового кредиту, підстави для позбавлення його права на зазначений кредит відсутні.
На підтвердження фактичного виконання зазначених операцій з ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.», ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» платником подано: договори, акти приймання виконаних підрядних робіт, податкові накладні, платіжні доручення; оцінивши ці докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд дійшов висновку, що вони відображають дійсні факти господарської діяльності та, відповідно, підтверджують дані податкового обліку ТОВ «Индустриальные технологии» за наслідками цих операцій.
На підставі вищезазначеного та з урахуванням досліджених під час розгляду справи первинних документів судом встановлений рух активів від ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» до позивача.
В процесі розгляду справи судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2014 № 1112/11/13-10 встановлено: факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еко Трейн» і господарською діяльністю першого; дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку, та наявність спеціальної правосубєктності учасників господарської операції.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Статтею 102 ПК України визначені строки давності при визначенні грошових зобовязань платнику податків, так відповідно до п.102.1.зазначеної норми контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Враховуючи вимоги наведеної норми, з огляду на те, що строк давності у 1095 днів, для визначення суми грошових зобов'язань позивачу по періодам: січень - лютий 2013 року (сума податкового кредиту - 435316,00 грн.) на момент складання акту перевірки від 09.02.2016 № 53/04-36-22-01/31038495 сплив, то вказані суми не увійшли до грошового зобовязання з ПДВ, визначеного позивачеві за податковим повідомленням - рішенням від 08.04.2016 № НОМЕР_2 (форми «Р»).
Враховуючи все вищенаведене та з огляду на вищезазначені норми чинного податкового законодавства, дослідивши надані позивачем первинні документи, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що податковий кредит на суму 7992186,00 грн. у періоді, що перевірявся (протягом березня 2013 року листопада 2014 року), за результатами взаємодії позивача із ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Білдінг Констракт», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», сформований позивачем правомірно, що підтверджується первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і доведеність позивачем невідповідності винесеного оскарженого податкового повідомлення -рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 08.04.2016 № НОМЕР_2 (форми «Р») вимогам чинного законодавства, у звязку із чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Під час розгляду справи судом встановлено, що податковий орган під час проведеної перевірки встановив заниження податкових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств ТОВ «Индустриальные технологии» всього на суму 6102652,00 грн. (в т. ч. у 2013 році на суму 4974797,00 грн. та за 2014 рік в сумі 1127855,00 грн.), у звязку з віднесенням до складу витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування сум по придбанню підрядних робіт у ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн», операції позивача з якими визнані відповідачем нереальними.
Судом зі змісту акта перевірки встановлено, що позивачем до складу витрат віднесено:
- по взаємовідносинам із ТОВ «Трейд Лайн М» суму витрат у розмірі 14620599,00 грн. за 2013 рік;
- по взаємовідносинам з ТОВ «Промбуд Маркет» суму витрат у розмірі 4135284,00 грн. за 2013 рік;
- по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.» суму витрат у розмірі 7427258,00 грн. за 2013 рік;
- по ТОВ «Грін Сістемс» суму витрат у розмірі 2640499,00 грн. за 2014 рік;
- по взаємовідносинам з ТОВ «Еско Трейн» суму витрат у розмірі 3625364,18 грн. за 2014 рік.
Витрати по ТОВ «Білдінг Констракт» не увійшли у перевірений період, оскільки включені позивачем до декларації з податку на прибуток на 2012 рік.
Відповідно до п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що витрати це сума будь - яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу (пункт 135.1. ст.135 ПК України).
Пунктом 135.2 ст.135 ПК України визначено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно п.136.1.1 та 136.1.2 п. 136.1 ст. 136 ПК України, для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: сума попередньої оплати та авансів, отримана в рахунок оплати товарів, виконаних робіт, наданих послуг; суми податку на додану вартість, отримані/нараховані платником податку на додану вартість, нарахованого на вартість продажу товарів, виконаних робіт, наданих послуг, за винятком випадків, коли підприємство - продавець не є платником податку на додану вартість.
Склад витрат та порядок їх визначення передбачені статтею 138 Податкового кодексу України. Вказаною статтею встановлено наступне.
Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (пп. 138.1.1, п. 138.1 ст. 138 ПК України).
Як визначено в п. 138.2. ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
В пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України зазначено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Оскільки доводи податкового органу про нереальність господарських операцій позивача та ТОВ «Трейд Лайн М», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «ОСОБА_7Т.Д.», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Еско Трейн» з придбання підрядних робіт не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та були спростовані встановленими під час судового розгляду обставинами і наявними в матеріалах справи документами, суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум по придбанню підрядних робіт у перелічених підприємств - контрагентів за наведеними вище договорами, які здійснені в ході фактичного вчинення господарських операцій з придбання робіт, які за своїми наслідками спричинили рух активів в процесі їх виконання, та здійснені в межах господарської діяльності ТОВ «Индустриальные технологии» та повністю відповідає напрямам діяльності останнього.
З урахуванням наведеного, оскаржене податкове повідомлення - рішення відповідача від 08.04.2016 № НОМЕР_1 (форми «Р»), за яким ТОВ «Индустриальные технологии» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 7628315,00 грн., з яких за основним платежем на суму у розмірі 6102652,00 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 1525663,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Индустриальные технологии" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 08.04.2016: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 08.04.2016 № НОМЕР_1 (форми «Р»).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 08.04.2016 № НОМЕР_2 (форми «Р»).
Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань до Державного бюджету судовий збір у розмірі 294248 (двісті девяносто чотири тисячі двісті сорок вісім) грн. 91 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 06 червня 2016 року

Суддя ОСОБА_1