Справа № 813/1519/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Справа № 813/1519/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача Лозицького С.О.,

відповідача Біляк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Іскра» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Іскра» (надалі - позивач, ПАТ «Іскра») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - відповідач, ДПІ у Сихівському районі м.Львова), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.11.15р. № .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення немає можливості встановити кількість календарних днів, на які позивачем прострочено сплату грошового зобов'язання. Відтак визначена податковим повідомленням-рішенням сума штрафних санкцій є необґрунтованою.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечила повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Зазначила, що оскільки позивач в строк, встановлений законом, не сплатив узгоджену суму грошових зобов'язань по платі за землю контролюючим органом правомірно застосовано до ПАТ «Іскра» штрафні санкції. З урахуванням викладеного, вказала, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі та в межах повноважень, визначених законом, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

ПАТ «Іскра» самостійно визначено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в податковому розрахунку земельного податку від 17.02.15р. №, відповідно до якого сума місячного платежу становить 120679,19 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 104228 позивачем 30.10.15р. сплачено земельний податок в розмірі 120679,19 грн. Ця сума зарахована податковим органом в рахунок погашення заборгованості позивача за квітень 2015 року в розмірі 91 889,90 грн. (термін сплати 30.05.15р.) та за травень 2015 року в розмірі 28 789,29 грн. (термін сплати 30.06.15р.). Вказане підтверджується даними облікової картки платника податків.

ДПІ у Сихівському районі м.Львова проведено перевірку дотримання позивачем граничних строків сплати грошового зобов'язання до бюджету.

Вказаною перевіркою встановлено, що ПАТ «Іскра» несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного податкового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб. Зокрема, перевіркою встановлено кількість днів затримки сплати - 151 день за квітень 2015 року та 122 дні за травень 2015 року.

Результати перевірки оформлено актом від 11.11.15р. №1269/15-02.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 16.11.15р. № , яким ПАТ «Іскра» зобов'язано сплатити штраф за платежем земельний податок з юридичних осіб у розмірі 20%, що становить 24 135,84 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до положень п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 цього Кодексу власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачем прострочено сплату узгодженої суми грошового зобов'язання за квітень та травень 2015 року більше ніж на 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, відтак податковим органом правомірно притягнуто ПАТ «Іскра» до відповідальності у вигляді штрафу.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо неправильного відображення в оскаржуваному рішенні кількості днів затримки сплати грошового зобов'язання, що, на думку позивача, свідчить про невірний обрахунок розміру штрафу, оскільки розрахунок нарахованих штрафних санкцій та кількість днів прострочення сплати грошового зобов'язання наведено відповідачем в акті перевірки, який також було надіслано позивачу.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що таке рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Іскра» є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.94 КАС України сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.