Справа № 803/870/16
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Справа № 803/870/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Сметані Т.В.,

за участю представника позивача Редька О.В.,

представника відповідача Бірука В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КМТ Транс-Логістик» до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправним та скасування розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КМТ Транс-Логістик» (далі - ТзОВ «КМТ Транс-Логістик», позивач, товариство) звернулося з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправним та скасування розрахунку №2 від 13 травня 2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що 13 травня 2016 року посадовою особою управління Укртрансінспекції у Рівненській області, внаслідок проведення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу, виявлено перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів. За результатами зважування цього ж дня складено довідку, акт №0002510 та чек №17625.

На підставі вказаних документів проведено розрахунок від 13 травня 2016 року №2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд - 243,00 євро. Позивач вважає такий розрахунок протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На думку позивача, висновки перевіряючого про перевантаження транспортного засобу не можуть бути об'єктивними, оскільки йому не було повідомлено назву вагового комплексу, невідоме зважувальне обладнання (ваговий комплекс) не перебувало у справному стані, оскільки на місці перевірки позивачу не було представлено жодного документу, який би посвідчував проведення періодичної повірки (метрологічної атестації) такого обладнання та відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Також не було представлено протокол і свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника.

Як стверджує позивач, про несправність вагового комплексу свідчать і розбіжності при зважуванні транспортного засобу, оскільки при першому і наступному зважуваннях навантаження на вісь була різною (розбіжність в 0,4 т).

Крім того, ТзОВ «КМТ Транс-Логістик» зауважив, що оскаржуваний розрахунок здійснений посадовою особою Укртрансінспекції, яка відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 26 червня 2015 року №592 ліквідована, відтак на підставі вищевикладеного такий розрахунок є протиправним та підлягає скасуванню.

У письмових запереченнях проти позову від 14 червня 2016 року за №37/489-16 (а.с.16-20) відповідач позов не визнав посилаючись на те, що в період з 10 травня 2016 по 14 травня 2016 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів на предмет додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт. На виконання поставленого завдання, працівниками Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області було перевірено автомобіль з державним реєстраційним номером АС8928АР, який належить ТзОВ «КМТ Транс Логістик». В ході перевірки шляхом точного габаритно-вагового контролю було встановлено, що перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням вагових обмежень, а саме: осьового навантаження на одиночну вісь 12,8 т, при допустимому 11,0 т. Вагові обмеження встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху». За наслідками даної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13 травня 2016 року № 085163, у якому зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень на одиночну вісь без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України великоваговому транспорту. Крім того, працівниками Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, розрахунок №2 від 13 травня 2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Водій транспортного засобу ОСОБА_3 був ознайомлений з вищезазначеними актами та розрахунком, підписав їх без письмових пояснень.

Відповідач вважає, що посилань позивача про те, що на місці перевірки не було представлено жодного документу, який би посвідчував проведення періодичної повірки такого обладнання та відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу є помилковими, оскільки пересувний пункт габаритно-вагового контролю, на якому відбувалося зважування транспортного засобу позивача належить ДП «Рівненський Облавтодор «Філія «Рівненська ДЕД» і видавати міжнародний сертифікат він не уповноважений, відповідно до п.18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Також, відповідач зазначає що засіб вимірювальної техніки відповідає усім вимогам чинного законодавства, що підтверджується сертифікатом та свідоцтвами відповідних зразків, а тому відсутні підставі стверджувати що пересувний пункт габаритно-вагового контролю є несправний.

Таким чином, під час перевірки встановлено, що водій транспортного засобу здійснює перевезення вантажу з перевищенням нормативно-вагових параметрів без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами загального користування великоваговому транспорту та без документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, як це передбачено частиною 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому просить в задоволенні адміністративного позову ТзОВ «КМТ Транс Логістик» відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги, визнати протиправним та скасувати розрахунок №2 від 13 травня 2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просив в позові відмовити повністю, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, в період з 10 по 14 травня 2016 року державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі направлення на перевірку № 002311 від 10.05.2016, виданого ОСОБА_4, ОСОБА_5 та направлення на перевірку №002312 від 10.05.2016, виданого ОСОБА_6, ОСОБА_7 проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів на предмет додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт.

В пункті габаритно-вагового контролю, місце розташування якого а/д Київ-Чоп км 272, було здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки «Renault», модель «Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТзОВ «КМТ Транс-Логістик».

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю 13 травня 2016 року було складено довідку, де встановлено навантаження на осі - 7,35 тонн та 12,8 тонн, повна маса транспортного засобу - 20,15 тонн. (а.с.8). Також за результатами такого контролю 13 травня 2016 року було складено акт №0002510 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.7). Згідно вказаного акта фактична маса автомобіля марки «Renault», модель «Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1 становила 20,15 тонн при нормативно допустимій - 40,00 тонн. Пройдена відстань вказаного автомобіля - 300 км за маршрутом руху м. Вінниця - м. Рівне. Осьові навантаження становили 7,35 тонн та 12,8 тонн при нормативно допустимому - 11 тонн.

Перевищення осьового навантаження також підтверджується фіскальними чеками від 13 травня 2016 року №17625 та №17648, з яких вбачається що зважування проводилось двічі о 14:32 год. та 15:18 год., та у обох випадках наявне перевищення навантаження на одиночну вісь (а.с.10).

На підставі вказаних документів складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 13 травня 2016 №2 (а.с.9).

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини в даній адміністративній справі регулює Закон України «Про автомобільний транспорт», Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879), Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року.

Суд не бере до уваги зауваження ТзОВ «КМТ Транс-Логістик» про те, що оскаржуваний розрахунок здійснений посадовою особою Укртрансінспекції, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року №592 ліквідована, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1378-р від 16 грудня 2015 року погоджено пропозицією Міністерства інфраструктури щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з безпеки на транспорті постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року N 103 «Про затвердження Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті» (Офіційний вісник України, 2015 р., N 22, ст. 604) функцій і повноважень Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що припиняються.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Правилами дорожнього руху передбачено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу (пункт 22.1.).

Як встановлено пунктом 22.5. зазначених Правил за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до пунктів 3, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Підпунктом 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10 грудня 2013 року №1007/1207, передбачено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30, 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

- де П - розмір плати за проїзд;

- Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

- Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

- Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

- В - відстань перевезення, кілометрів.

Як передбачено пунктом 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується представником позивача, Державтоінспекцією не видавався позивачу дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Таким чином, враховуючи вищевикладену формулу відповідачем визначено позивачу плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 243 євро.

Також, як вбачається із акту № 0002510 від 13 травня 2016 року та не заперечується представником позивача в судовому засіданні водій перевізника ОСОБА_3 підписав акт без зауважень щодо пройденої відстані та маршруту перевезення вантажу (а.с.7). В розрахунку плати за проїзд №2 від 13 травня 2016 року в графах «маршрут» та «пройдена відстань» також зазначено м. Вінниця - м. Рівне та 300 км. відповідно.

Щодо посилань позивача, та його представника у судовому засіданні на те, що висновки перевіряючого про перевантаження транспортного засобу не можуть бути об'єктивними, оскільки йому не було повідомлено назву вагового комплексу, невідоме зважувальне обладнання (ваговий комплекс) не перебувало у справному стані, оскільки на місці перевірки позивачу не було представлено жодного документу, який би посвідчував проведення періодичної повірки (метрологічної атестації) такого обладнання та відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології, а також не було представлено протокол і свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника, суд зазначає таке.

Згідно статтей 27, 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, не призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають державній метрологічній атестації.

Державна метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки здійснюється метрологічними центрами, територіальними органами та метрологічними службами підприємств і організацій, уповноваженими на проведення державних випробувань чи повірки аналогічних засобів.

Державна метрологічна атестація та оформлення її результатів проводяться у порядку, встановленому нормативними документами з метрології ЦОВМ.

Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці.

Повірці також підлягають:

вихідні і робочі еталони метрологічних центрів та територіальних органів;

вихідні еталони підприємств і організацій;

засоби вимірювальної техніки, що застосовуються під час державних випробувань, державної метрологічної атестації та повірки засобів вимірювальної техніки, а також під час калібрування засобів вимірювальної техніки для інших підприємств, організацій та для фізичних осіб.

Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Повірка засобів вимірювальної техніки проводиться територіальними органами, уповноваженими на її проведення. У разі якщо територіальні органи через відсутність відповідних еталонів не можуть провести повірку окремих типів засобів вимірювальної техніки, повірка цих засобів проводиться метрологічними центрами, уповноваженими на її проведення.

Повірка здійснюється посадовими особами територіальних органів і метрологічних центрів - державними повірниками, атестованими у порядку, встановленому нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Повірка засобів вимірювальної техніки з використанням первинних і вторинних еталонів проводиться метрологічними центрами та територіальними органами, в яких зберігаються відповідні еталони. Повірка здійснюється вченими зберігачами цих еталонів.

Повірка засобів вимірювальної техніки, призначених для ввезення на територію України партіями, проводиться під час їх випуску з виробництва повірочними лабораторіями іноземних виробників, уповноваженими на її проведення.

Повірку засобів вимірювальної техніки під час експлуатації та випуску з виробництва і ремонту можуть виконувати повірочні лабораторії підприємств і організацій, уповноважені на її проведення.

Повірка проводиться працівниками цих лабораторій, атестованими як повірники у порядку, встановленому нормативно-правовим актом ЦОВМ.

За порушення умов і правил проведення повірки засобів вимірювальної техніки керівники та посадові особи відповідних підприємств і організацій несуть відповідальність згідно із законом.

Повірка та оформлення її результатів проводяться у порядку, встановленому нормативними документами з метрології ЦОВМ.

Відповідачем до матеріалів долучено сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки № UA-M1/1-2195-2007 від 21 листопада 2007 року, згідно якого не встановлено жодних обмежень для використання даних ваг виробництва «CHEKLODE FREEWEIGH» (Великобританія).

Ваги пройшли повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 1А/373 від 27 липня 2015 року.

Таким чином, проходження повірки пересувними автомобільними вагами «CHEKLODE FREEWEIGH» свідчить про їх відповідність метрологічним та технічним вимогам та підтверджується відповідними документами, що в свою чергу спростовує доводи позивача про несправність вимірювальної техніки та відсутності документів на таку техніку.

Відповідно до п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Враховуючи все вищенаведене, суд погоджується з твердженням представника відповідача, що рейдова перевірка була здійснена представниками відповідача у відповідності до вимог чинного законодавства, порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті було дотримано, відтак, складені за результатами перевірки розрахунки є законними та скасуванню не підлягають.

У зв'язку з вказаним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Положення статті 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження позовних вимог, натомість відповідач довів правомірність винесеного «КМТ Транс-Логістик» розрахунку №2 від 13 травня 2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача, а отже позовні вимоги «КМТ Транс-Логістик» задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11,17,71,94,158,160,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КМТ Транс-Логістик» до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправним та скасування розрахунку №2 від 13 травня 2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 21 червня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський