Справа № 357/17156/15-а
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Вікторов О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації про зобов`язання відповідача виплатити кошти та моральну шкоду,

В С Т А Н О В И В:

04.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Вказувала, що з 2012 року вона являться непрацюючою одинокою матір'ю та перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Білоцерківської РДА.

Зазначала, що відповідач повинен був нараховувати їй максимальну допомогу або ж оформити як малозабезпечену сім'ю.

Посилаючись на порушення відповідачем при нарахування належних їй соціальних виплат вимог Законів України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», «Про прожитковий мінімум», «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та «Про дитяче харчування», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження наборів продуктів харчування, наборів непродовольчих товарів та наборів для основних соціальних і демографічних груп населення», Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, а також інших нормативно-правових актів, позивач просила суд:

- зобов'язати відповідача сплатити їй не отримані кошти з лютого 2012 року по грудень 2013 року. Сума недоплати - 14 545.47 грн. (по максимальних розрахунках);

- повернути кошти, що відрахували в травні 2014 року за земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Миру, 52, с. Розаліївка, Білоцерківський район, Київська область, в розмірі 0,60 га.;

- виплатити на дитину до 3-х років з урахуванням доходів не по 309,60 грн., а по 516 грн. з грудня 2013 року по липень 2014 року. Сума недоплати 1 628 грн.;

- виплатити з жовтня 2014 року по квітень 2015 року різницю за 6 місяців в сумі 1 543,26 грн.;

- виплатити з квітня 2015 року по вересень 2015 року включно недоплату стосовно малозабезпеченості по максимальним розрахункам. Сума недоплати 4 370,90 грн.;

- зобов'язати відповідача сплатити моральну шкоду, керуючись Конституцією України та Законом України «Про внесення змін і доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій», постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; Методичними рекомендаціями «Відшкодування моральної шкоди» (лист Міністерства юстиції України від 13.05.2004 року № 35-13/797) в розмірі 10 000 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача, надавши письмові заперечення на позовну заяву, в судовому засіданні просила відмовити у його задоволенні, оскільки позивач пропустила встановлений шестимісячний строк для звернення до суду із цим позовом, а всі виплачені їй соціальні виплати були нараховані відповідно до чинного законодавства. Крім того, позивач жодного разу не зверталась до управління соціального захисту з приводу неправильності здійснених їй нарахувань соціальних виплат.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації та відповідно до поданих нею заяв останній призначались: допомога по вагітності та пологах непрацюючим жінкам, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомога на дітей одиноким матерям, а також державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям.

Порядок та підстави для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям врегульовано Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», а також Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - це сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї; прожитковий мінімум для сім'ї - це визначена для кожної сім'ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

В матеріалах справи міститься копія рішення № 10 від 19.02.2015 року про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 130,27 грн., копія повідомлення від 19.02.2015 року про надання цієї допомоги, розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розмірі 1 1178,15 грн., а також розрахунок визначення розміру цієї соціальної допомоги, яка з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року становила 130,27 грн., а з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року 380,27 грн.

Позивач в судовому засіданні підтвердила, що рішення про призначення їй соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям вона не оскаржувала.

Згідно довідки № 11-1/351 від 03.06.2016 року Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в загальному розмірі 1 781,62 грн.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 ст. 102 КАС України визначено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що звернутися до суду вчасно в неї не було можливості, оскільки вона доглядала за дитиною, при цьому зазначила, що неодноразово зверталась в усному порядку до працівників управління соціального захисту відносно призначення та виплати їй вказаних в позовній заяві соціальних виплат, а також надсилала відповідні листи до Міністерства соціальної політики України.

Таким чином, за відсутності обґрунтованих причин пропуску строку звернення до суду, а також клопотань про його поновлення, суд вважає за необхідне в частині позовних вимог по сплаті (поверненню) вказаних в позовній заяві соціальних виплат за період з лютого 2012 року по 03.06.2015 року залишити без розгляду.

Перевіривши правильність нарахувань державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та їх відповідність Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», а також Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, суд дійшов висновку за необхідне відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги в іншій частині.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», на яку позивач посилається в позовній заяві, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, за відсутності встановлених в судовому засіданні обставин про наявність будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про сплату моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії за період з лютого 2012 року по 03.06.2015 року - залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Ю. Цуранов