Справа № 819/3511/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 р. № 876/1844/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судового засідання: Гользбергер А.П.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

17.12.2015 ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом у якому просить скасувати податкове повідомлення рішення Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 03.12.2015 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідачем неправомірно прийнято оскаржуване рішення, оскільки вона не здійснювала продаж алкогольного пива.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було досліджено того, що пиво було безалкогольне та не передбачалось для продажу, а працівники податкової інспекції випросили у позивача продати його. Також апелянт зазначає, що акт перевірки писався не з її слів, а під диктовку працівників податкового органу.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином про нього повідомлений у зв'язку з чим апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що така задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності та є власником магазину в с. Білокриниця Чортківського району Тернопільської області, який 20.11.2015 був об'єктом фактичної перевірки ГУ ДФС у Тернопільській області з питань додержання вимог законодавства України при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюнових виробів.

За наслідками вказаної перевірки складено акт від 23.11.2015 № 165/21-02/НОМЕР_2, згідно якого встановлено порушення ст. 15 Закону № 481, що проявилось у реалізації без наявності ліцензії 2-ох пляшок пива «Оболонь світле» міцністю 4,5%, ємкістю 0,5 л., по ціні 10 грн, всього на суму 20 грн.

На підставі вказаного вище акта Чортківською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.12.2015 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17000 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволеним бути не може, оскільки фактична перевірка податковим органом проведена із додержанням встановленої законодавством процедури, а факт реалізації позивачем алкогольного пива без наявності відповідної ліцензії підтверджується матеріалами справи.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України (тут та далі в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові;виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом, зокрема, щодо наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

Згідно пунктів 80.1-80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Виходячи зі змісту пункту 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення та копії наказу про проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вбачається із матеріалів справи, фактична перевірка магазину позивача відбулася на підставі наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 17.11.2015 № 607 та направлень від 17.11.2015 №№ 1013, 1014 (а.с. 26-27), які були пред'явлені до початку перевірки, про що ОСОБА_2 особисто розписалася, після чого допустила працівників податкового органу до перевірки.

За наслідками вказаної перевірки працівниками контролюючого органу складено акт у якому зафіксовано порушення ст. 15 Закону № 481, а саме реалізацію без наявності ліцензії 2-ох пляшок пива «Оболонь світле» міцністю 4,5%, ємкістю 0,5 л., по ціні 10 грн, всього на суму 20 грн (а.с. 7-9).

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на те, що реалізоване пиво було безалкогольне, так як у акті перевірки, який позивач підписала без зауважень, чітко зазначено про реалізацію пива міцністю 4,5%.

Крім цього, у матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача від 20.11.2015, якими вона визнала вказаний вище факт реалізації пива (а.с. 28).

Частиною 12 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 17000 грн, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі № 819/3511/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 22.06.2015.