Справа № 826/4044/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 червня 2016 року № 826/4044/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»
до Головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м. Києві Пішковцій О. В.
третя особа:ОСОБА_2
провизнання протиправними дій, скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 01.03.2016 року № 38334786
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з повозом до Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м. Києві Пішковцій Оксани Вікторівні, третя особа: ОСОБА_2 про:

- визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Пішковцій О.В. щодо зупинення виконавчого провадження № 38334786;

- скасування постанови головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Пішковцій О.В. про зупинення виконавчого провадження №38334786 від 01.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився.

З огляду на неявку в судове засідання представника третьої особи, який згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представників повивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Відділом Державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м. Києві 05.06.2013 року було відкрито виконавче провадження №38334786 про примусове виконання виконавчого напису №53 від 30.04.2013 року.

Відповідачем 01.03.2016 року зупинено вказане виконавче провадження на підставі заяви третьої особи про зупинення виконавчого провадження у зв'язку із проходженням ним військової служби в ЗСУ.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі - Закон №606-XIV).

Відповідно до ст.1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У ч.1 ст.17 Закону №606-XIV зазначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.3 ч.1 ст.37 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.38 Закону №606-XIV виконавче провадження може бути зупинено у разі прохання боржника, який проходить строкову службу Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі.

У ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII) зазначено, що видами військової служби є:

- строкова військова служба;

- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

- військова служба за контрактом осіб рядового складу;

- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно ч.1 ст.15 Закону №2232-XII на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров'я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Як вбачаться з матеріалів справи, ОСОБА_2 було подано до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві заяву від 16.10.2015 року, у якій боржник повідомив, що він з 06.08.2014 року перебуває на військовій службі у ЗСУ за мобілізацією, є учасником бойових дій та проходить службу в складі сил, що приймають участь в АТО. У зв'язку з зазначеним він просить зупинити виконавче провадження та повернути йому на відповідальне зберігання автомобіль НОМЕР_1.

Зважаючи на вищезазначені положення законодавства, а також враховуючи той факт, що транспортний засіб, на який звертається стягнення згідно виконавчого документу, вже вилучений у боржника, суд приходить до висновку, що всі подальші дії щодо примусового виконання виконавчого документу можливо провести без участі боржника та проведення подальших виконавчих дій є можливим, а умови служби боржника жодним чином не впливають на можливість їх вчинення державним виконавцем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень п.3 ч.1 ст.37 та п.2 ч.1 ст.38 Закону №606-XIV зупинення виконавчого провадження можливе лише при проходженні боржником строкової служби.

Згідно довідки від 04.02.2015 року №4/220, ОСОБА_2 проходить військову службу та приймає участь в антитерористичній операції. Згідно цієї довідки боржник є сержантом Збройних Сил України.

Проте, суд звертає увагу на той факт, що у довідках від 04.02.2015 року №4/220 та від 11.2014 року№4/4853 зазначено про проходження боржником військової служби, однак, відсутні відомості про проходження саме строкової військової служби. Таким чином, вказані довідки не можуть бути визнані судом такими, що підтверджують проходження ОСОБА_2 строкової військової служби.

Крім того, судом враховано, що вказані довідки датовані листопадом 2014 року та лютим 2015 року, в той час, коли з даною позовною заявою позивач звернувся у березні 2016 року.

Також, до позовної заяви додано копію посвідчення офіцера від 16.09.2015 року, тобто боржник є офіцером, а не сержантом Збройних Сил України.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.2 Закону №2232-XII служба осіб офіцерського складу та строкова військова служба є окремими видами військової служби.

Також, відповідно до інформації, що міститься на офіційному сайті Конотопської міської ради ОСОБА_2 на час розгляду даної справи є міським головою, а отже не знаходиться на строковій військовій службі.

Беручи до уваги викладене, а також зважаючи на те, що відсутні підстави вважати ОСОБА_2 таким, що проходить строкову військову службу, суд приходить до висновку, що постанова про зупинення виконавчого провадження від 01.03.2016 року №38334786 є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.82 Закону №606-XIV боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ч.5 ст.82 Закону №606-XIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Пішковцій О.В. щодо зупинення виконавчого провадження №38334786.

3. Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Пішковцій О.В. про зупинення виконавчого провадження №38334786 від 01 03.2016 року.

4. Судові витрати в сумі 2 756,00 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук