Справа № 826/11581/15
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ К/800/45140/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Горбатюка С.А., Стрелець Т.Г.,
провівши попередній розгляд касаційної скарги Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання незаконними дій, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» (далі - ТОВ «Телко Україна») пред'явило позов до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконними дій відповідача щодо незадоволення заяви від 26 серпня 2014 року № 26992/7 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом; зобов'язання відповідача підготувати висновок про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 14321,77 грн., 3516,92 грн. ввізного мита та направити його разом з іншими документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві; стягнення з відповідача на користь позивача надмірно сплаченої суми податку на додану вартість 14321,77 грн. та 3516,92 грн. ввізного мита.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо незадоволення заяви позивача № 26992/7 від 26 серпня 2014 року про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом.

Зобов'язано Київську міську митницю ДФС підготувати висновок про повернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість 14321,77 грн. та 3516,92 грн. ввізного мита та направити його разом з відповідними документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Київська міська митниця Державної фіскальної служби України, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню із огляду на наступне.

Судами встановлено, що 11 січня 2011 року між позивачем та фірмою «BRB Central Eastern Europe Sp. z.o.o.» (Польща) укладено зовнішньоекономічний контракт № 01/01/2011 на купівлю товару - хімічної продукції для виробництва косметики.

З метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного на підставі вказаного контракту, 22 березня 2013 року позивачем було подано до митного органу митну декларацію № 100270000/2013/219710.

26 березня 2013 року відповідачем прийнято рішення № 100270000/2013/400372/2 про коригування митної вартості задекларованих позивачем товарів, яким було збільшено розмір митної вартості імпортованого позивачем товару, що призвело до збільшення розміру зборів у загальному розмірі 17838,69 грн. (з них податку на додану вартість на суму 14321,77 грн., ввізного мита на суму 3516,92 грн.).

Не погоджуючись із правомірністю прийнятого відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2013 року № 100270000/2013/400372/2, позивач звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування даного рішення про коригування митної вартості та стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 17838,69 грн. (з них податку на додану вартість у розмірі на суму 14321,77 грн., ввізного мита - 3516,92 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/11361/13-а від 01 листопада 2013 року позов було задоволено, рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2013 року № 100270000/2013/400372/2 скасовано та повернуто ТОВ «Телко Україна» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 14321,77 грн. та мита у розмірі 3516,92 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 березня 2013 року в частині задоволених позовних вимог про повернення ТОВ «Телко Україна» надмірно сплаченого податку на додану вартість у сумі 14321,77 грн. та 3516,92 грн. ввізного мита з Державного бюджету через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві скасовано, в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. У іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2013 у справі № 826/11361/13-а залишено без змін. Підставою для скасування рішення суду першої інстанції стала та обставина, що позивачем не дотримано процедуру звернення до митних органів з заявою про повернення надмірно сплачених коштів

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2014 року у справі № 826/11361/13-а у відкритті касаційного провадження було відмовлено.

Позивач 12 червня 2014 року звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із зверненням про роз'яснення щодо порядку повернення надмірно сплачених ТОВ «Телко Україна» коштів, що були нараховані на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2013 року № 100270000/2013/400372/2.

В якості додатків до даного звернення позивачем долучено копію митної декларації № 100270000/2013/219902 від 27 березня 2013 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 червня 2014 року, копію картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/000219 від 22 лютого2013 року, копію рішення про коригування митної вартості товару № 100270000/2013/4000372 від 26 березня 2013 року.

У відповідь на дане звернення Київською міжрегіональною митницею Міндоходів було повідомлено про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2013 року в частині повернення надмірно сплачених коштів.

15 серпня 2015 року позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із заявою про повернення, коштів, у якій, посилаючись на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/11361/13-а від 01 листопада 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року у справі № 826/11361/13-а, просив повернути кошти в сумі 17838,69 грн. на рахунок р/р 6397 в AT «ОТП Банк» в м. Києві, МФО 300528, .

Відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для повернення коштів з Державного бюджету України у зв'язку з тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року в частині задоволених позовних вимог про повернення йому надмірно сплаченого ПДВ у сумі 14321,77 грн. та 3516,91 грн. ввізного мита з Державного бюджету скасована, в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. Внаслідок таких обставин правові підстави для повернення надміру сплачених коштів відсутні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідач прийшов до помилкового висновку про відсутність законних підстав для повернення коштів, так як лист від 01 вересня 2014 року № 9767/1/26-70-52-05 не містить в собі викладення фактичних обставин відмови в поверненні коштів.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 липня 2015 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Державної митної служби України № 618 від 20 липня 2007 року затверджений «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (далі - Порядок № 618).

Цей Порядок визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Згідно з положеннями розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, платником податку до загального відділу митного органу, яким здійснювалося оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються:

- аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі;

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів;

- документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Здійснивши системний аналіз зазначених норм, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для відмови позивачу в поверненні надміру сплачених митних платежів та податку на додану вартість було те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року в частині задоволених позовних вимог про повернення йому надмірно сплачених сум ПДВ у розмірі 14321,77 грн. та 3516,91 грн. ввізного мита з Державного бюджету скасована, в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права та пришли до правильного висновку про визнання незаконними дій Київської міської митниці ДФМ про відмову в задоволенні заяви позивача № 26992/7 від 26 серпня 2014 року про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом та зобов'язання Київської міської митниці ДФС підготувати висновок про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 14321,77 грн., 3516,92 грн. ввізного мита та направити його разом з відповідними документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві, оскільки лист від 01 вересня 2014 року № 9767/1/26-70-52-05 не містить в собі викладення фактичних обставин відмови в поверненні коштів.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: