Справа № 405/4050/16-а
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4050/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

при секретарі Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з адміністративним позовом в якому просить суд зобов'язати Кіровоградське об'єднане управління ПФУ Кіровоградської області провести їй перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р. про заробітну плату, відповідно до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, несеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 80% із середнього заробітку у розмірі 13773 грн. 56 коп. з 01 лютого 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку та визнати протиправними дії та Рішення № 161379 від 23.02.2016 р. Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді Кіровоградської області, правонаступником якого є Кіровоградське об'єднане управління ПФУ Кіровоградської області, щодо відмови їй в перерахунку пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р. про заробітну плату, відповідно до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру»

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 27.09.1999 р. відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» позивачу призначена пенсія за вислугою років, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Загальний страховий стаж становив 38 років 3 місяці 6 днів, з них 26 років 3 дні - на посаді прокурора.

У лютому 2016 р. вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ч. І ст.50 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 5 листопада 1991 року в розмірі та відсотках відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області № 161379 від 23.02.2016 р. їй відмовлено у проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 5 листопада 1991 року, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, за змістом якого, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії - щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а відтак ,на думку відповідача, раніше призначені пенсії не перераховуються , оскільки ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України та оскільки на даний час така постанова відсутня, то і законні підстави для проведення перерахунків відсутні.

Вважаючи вказане Рішення не належним чином вмотивованим, представник позивача звернувся до відповідача з письмовим зверненням про надання вмотивованих роз'яснень з яких правових підстав Рішенням № 161379 від 23.02.2016 р. до заяви ОСОБА_1 про перерахунок, а не про призначення пенсії, на порушення ч. 2 .ст. 19, статей 22 та 58 Конституції України, застосовані приписи п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213.

Проте, роз'яснення відповідача, б/н і дати, яке представник позивача отримав особисто 25.04.2016 р. не містить, на думку позивачки, будь-яких вмотивованих відповідей на поставлене питання, а лише відтворює зміст попереднього рішення.

Позивачка вважає неправомірними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, оскільки вбачає в них порушення вимог Конституції України, чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкове пенсійне страхування, Закону України «Про прокуратуру», тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України м. Кіровограді та скасувати рішення № 161379 від 23.02.2016 р. щодо відмови їй здійснити перерахунок пенсії за вислугою року років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р. про заробітну плату, з розрахунку 90% із середнього заробітку, без обмеження граничним розміром. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді провести перерахунок пенсії (згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р. про заробіток, для перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 1 лютого 2016 року.

Позивач судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена, від представника позивача надійшла заява, якою підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений, надав суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти і відповідні правовідносини.

Відповідно до ч.1ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст.6 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 27.09.1999 року перебуває на обліку в УПФ України в м. Кіровограді і отримує пенсію за вислугою років, як працівник органів прокуратури. Загальний страховий стаж становить 41 рік 1 місяць 1 день, з них 34 роки 22 дні на посадах прокурора. Після призначення пенсії відповідач неодноразово здійснював перерахунок її пенсії згідно поданих довідок із прокуратури Кіровоградської області з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати відповідної категорій прокурорських працівників.

22 лютого 2016 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді з заявою, згідно якої просила здійснити їй перерахунок пенсії за вислугою років за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», згідно поданої довідки прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р. про заробіток для здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з 1 лютого 2016 року. Довідка для перерахунку пенсії надана їй у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 161379 від 23.02.2016 р. ОСОБА_1 було відмовлено в здійсненні перерахунку з наступних підстав: відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 у разі неприйняття до 1червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії / щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з цим, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. Крім того, ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час в Україні така постанова відсутня, тому Управлінням зазначено, що законодавчі підстави проведення перерахунку відсутні.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування. Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Окрім того, відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001р. «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», за правилами якої ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Відповідно до стажу ОСОБА_1, їй призначено пенсію в розмірі 90%.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07. 2001р.) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001р.) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. На підставі частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Частину 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1 жовтня 2011 року замінено двома частинами відповідно до п.п. 4 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній з 01 жовтня 2011р. та на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та вводиться обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Норми Закону в редакції на час призначення ОСОБА_1 пенсії не передбачають обмеження максимального (граничного) розміру пенсії, виплату при перерахунку пенсії різниці за минулий час не більше як за 12 місяців.

Змінами у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугою років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011р. та до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. Крім того ,ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогодні в Україні така постанова відсутня.

У п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, зазначено лише про призначення пенсій, тобто це стосується осіб, які звертаються вперше про призначення пенсії. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, нова редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»(2011 року) та ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» (2014 року) суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цих законів.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11жовтня 2005 року № 8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У згаданих рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Також зазначено, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесенням змін до чинних законів за ст.22 Конституції України недопустимі.

Крім того, Конституційний Суд України в мотивувальній частині рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали.

У рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державного захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини рішення від 20 червня 2001 року №10-рп/2001).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція сформульована і Верховним Судом України, зокрема постановами в адміністративних справах від 10.12.2013 (справа№21-420-а-13), від 10.12.2013 (справа №21-348-а-13), від 17.12.2013 ( справа № 21-445-а-13), від 06.10.2015 (справа №21-2432/15). Верховний Суд України вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Також зазначає, що процедури призначення пенсії та перерахунку різні за змістом і механізмом.

Верховною Радою України, 02.03.2015 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII у якому в Прикінцевих положеннях передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України» , «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України»,«Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З 15 липня 2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1, 3 статті 116). Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України - вона вирішується на користь Конституції, яка має найвищу юридичну силу. Такого висновку дійшов і Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1. та 2.2. мотивувальної частини рішення). З огляду на зазначене, визнання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційним Судом України вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Зі спірного питання склалася судова практика (зокрема ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року по справі №756/ 529/16-а). В ухвалі зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законами зміни до Закону «Про прокуратуру» стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Керуючись ст.71 КАС України суд вважає, що УПФ України в м. Кіровограді належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які стосуються спірних правовідносин, не надано.

Таким чином, виходячи з наведених рішень Конституційного Суду України та судів вищого рівня розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, оскільки позов є обґрунтованим, визнання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІ правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянин вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод, а безпідставне поширення його на нове законодавство є порушенням ст. 58 Конституції України. Зміни внесені до Закону України «Про прокуратуру» стосуються нових призначень пенсії, а не перерахунку раніше призначеної пенсії. При перерахунку пенсії позивачеві має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» перерахунок пенсії має здійснюватися з дня звернення за перерахунком, тобто з 22 лютого 2016 року, а не з 01 лютого 2016 року, як заявлено позивачем в позовних вимогах.

Відповідно до ст.94 КАС України, стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 551,20 грн. понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1, ч. 13, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 2, 11, 17 -19, 69, 71, 94, 104-106, 138, 158-163, 167, 185-186 КАС України, -

П О С ТА НО В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії за вислугою року років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р. про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку, без обмеження граничним розміром.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області № 18-130 вих-16 від 16.02.2016 р.про заробіток, для перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з дня звернення із заявою про перерахунок, тобто з 22 лютого 2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко