Справа № 545/2012/16-а
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2012/16-а
Провадження № 2-а/545/33/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2016 р. р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Потетій А.Г.

з участю секретаря Задорожна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Полтава, про визнання недійсною постанови в справі про адміністративне правопорушення від 28.04.2016 року серії ПС2 № 872947,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Управління патрульної поліції у м. Полтава, про визнання недійсною постанови в справі про адміністративне правопорушення від 28.04.2016 року серії ПС2 № 872947.

Свій позов обґрунтовував тим, що 28.04.2016 року співробітниками патрульної поліції м. Полтава відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 872947 за начебто порушення Правил дорожнього руху України, а саме зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів. Відповідальність за дане порушення передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 з даною постановою не погоджується, оскільки вона винесена з порушеннями чинного законодавства та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

28.04.2016 року позивач, на власному автомобілі НОМЕР_1 рухався по вул. Жовтневій в м. Полтава у напрямку площі Зигіна. В районі палацу дозвілля «Листопад», позивач відчув різкий біль в животі, і оскільки у останнього дуже тяжке захворювання кишківника (онкологічне захворювання), а приступи болю бувають дуже сильними, щоб не наражати на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху, позивач терміново зупинив автомобіль біля правого краю проїзної частини дороги щоб прийняти ліки та угамувати біль.

Як потім зясувалося крайня права смуга на вул. Жовтневій призначена для руху маршрутних транспортних засобів, про що свідчить встановлений над нею дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів».

Враховуючи фізичний стан, те що дорожній знак 5.11 був частково закритий гілками дерева та сама полоса для руху маршрутних транспортних засобів, згідно вимог Правил дорожнього руху України, не була виділена дорожньою розміткою 1.2 та позначена дорожньою розміткою 1.24, позивач зупинив автомобіль на цій смузі оскільки вважав що його дії не призведуть до негативних наслідків.

Через декілька хвилин до ОСОБА_1 підїхав автомобіль патрульної поліції м. Полтава, співробітник поліції запитав кому належить даний автомобіль, після чого повідомив позивачу, що той порушив вимоги ПДР України.

Пояснення позивача щодо поганого самопочуття, предявлене посвідчення інваліда 1-ї групи не були враховані працівником поліції ОСОБА_2, який склав відносно позивача постанову в справі про адміністративне правопорушення та наклав штраф у розмірі 510 грн. за ч. З ст. 122 КУпАП.

Ним були повністю проігноровані вимоги Кодексу щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, в порушення вимог ст. 280 КупАП, посадовою особою не було зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зупинивши автомобіль на полосі для руху маршрутних транспортних засобів, яка не виділена належним чином дорожньою розміткою, позивач дійсно порушив вимоги ПДР України, але знаючи про сильні та раптові приступи болі у кишківнику та неспроможність керувати транспортним засобом під час такого приступу - для усунення небезпеки для інших учасників дорожнього руху вимушений був це зробити. Оскільки під час зупинки не створив жодної перешкоди для інших учасників дорожнього руху, зокрема і для маршрутних транспортних засобів, позивач вважає, що його дії підпадають під положення ст. 18 КУпАП «Крайня необхідність», про що останній повідомив працівнику поліції під час розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та вказав, що адміністративне стягнення застосовано не в рамках санкції ст. 122 КУпАП та не врахувавши матеріальний стан особи правопорушника, не заперечив проти заміни штрафу на попередженя.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, прохала винести відповідне рішення, прохала замінити вид стягнення з штрафу на попередження. Також надала суду заперечення проти позову.

Судом встановлено, що завданнями і функціями Управління патрульної поліції в м.Полтаві, Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 № 96 (далі Положення) є: реал ізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме:

28 квітня 2016 року, керуючи автомобілем по вул. Жовтнева, 62 у м. Полтава, здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 Додатку ПДР «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати її неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Зупинка транспортного засобу є невідємною частиною організації процесу дорожнього руху. Транспортні засоби, що стоять на проїзній частині дороги, в тому числі і під час початку руху після зупинки, створюють перешкоди для інших учасників дорожнього руху, погіршують умови видимості, створюють передумови для виникнення дорожньо-транспортних пригод.

Пунктом 17.1 ПДР передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.1 1, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів па цій смузі.

Відповідальність за дане порушення передбачена за ч. З ст. 122 КУпАП: «...порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 0 грп.).

Враховуючи вказані вище норми законодавства інспектор патрульної поліції, керуючись розділом IV, главою 18 КУпАП, ст.ст. 252, 251 КУпАП, притягнув порушника до адміністративної відповідальності за ознаками ч.З ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу, у розмірі 510 грн.

Адміністративне стягнення с мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Крім того, позивач у своїй позовній заяві пояснює, що зупинка була вимушена у звязку з поганим самопочуттям.

11.1.10 ПДР встановлює, що вимушена зупинка - не припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появи перешкоди для руху.

Зупинка транспортного засобу у таких випадках вимагає ввімкнення аварійної сигналізації.

Навмисна зупинка в місці, де це заборонено вимогами ПДР і не виконуються передбачені ПДР умови вимушеної запинки, в тому числі і з ввімкненою аварійною світловою сигналізацією, є порушенням ПДР.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві с будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-занису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Отже, відеозапис, який був зроблений поліцейським під час нагляду за дорожнім рухом, і на якому зафіксовано факт правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення та спростовує твердження позивача. Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено пі і. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за №4/1.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація правопорушення, яка слугує беззаперечним доказом.

Як видно з відеоматеріалу, позивач повідомив на місці вчинення правопорушення причину порушення ПДР «необхідність сплати відсотків у ломбарді». Однак у позові останній вказує на болі в області кишківішка., які стали причиною зупинки ТЗ з порушенням ПДР.Про свою хворобу позивач під час розгляду справи не повідомляв, а лише предявив посвідчення інваліда.

Окрім того, фотоматеріал підтверджує повну оглядовіеть дорожнього знаку 5.і 1. ПДР, що спростовує твердження позивача про закритий гілками дерев дорожній знак.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП та п.2 розділу 3 Інструкції, постанова у справі про адмініс тративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 252 КУпАП та н. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінки докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також суд вважає, що відеозапис, який був зроблений поліцейським під час нагляду за дорожнім рухом, і на якому зафіксовано факт правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 23 КУпАП, визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП та п. 2 розділу 3 вищевказаної Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122, ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 252 КУпАП та п. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність в його діях порушення Правил дорожнього руху та складу адмінправопорушення.

Вина позивача підтверджується винесеною відносно нього постановою, поясненням відповідача, представника третьої особи та наданим відео доказом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення серії від 28.04.2016 року серії ПС2 № 872947 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 діяв на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, проте, при обранні стягнення, інспектором поліції не було повністю враховано обставини справи, а саме, матеріальний стан порушника, відсутність тяжких наслідків, тяжкість правопорушення, а тому прийнято поспішне рішення та накладено суворе адміністративне стягнення.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника та те, що від вчиненого правопорушення не настало тяжких наслідків та те, що правопорушник здійснив вимошену зупинку у з»язку з поганим самопочуттям , яке мало тяжкий характер , що позбавляло водія своєчасно увімкнути сигнал про аварійну зупинку суд вважає за необхідне відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити порушника від адміністративного стягнення у вигляді штрафу, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, Закону України «Про Дорожний Рух», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про Національну Поліцію», ст.ст. 22, 126, 247, 287-289, 291 КУпАП, ст.ст. 6-14, 71-72, 159-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтава ОСОБА_2 від 28.04.2016 року серії ПС2 № 872709 в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КупАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення у виді штрафу і відповідно вимог ст. 22 КУпАП обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя : А.Г.Потетій