Справа № 806/86/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" червня 2016 р. Справа № 806/86/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Лялевич С.С.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Володарсько-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.12.2015 р. № щодо визначання податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 48103,61грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 12195,90грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Володарсько-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 29.12.2015р. №.

В апеляційній скарзі Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної Фіскальної служби, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що в період з 14.12.2015 року по 16.12.2015року уповноваженою посадовою особою інспекції була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету позивачем за 2012 рік, про що був складений відповідний акт перевірки від 21.12.2015 року. За результатами такої перевірки було винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 29.12.2015 р. №, відповідно до якого позивачу були збільшені суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 48103,61грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 12195,90грн.

Підставою для винесення податкового повідомлення - рішення від 29.12.2015 р. № та збільшення фізичній особі ОСОБА_3 суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на 48103,61грн. та застосування фінансових санкції в сумі 12195,90 грн. стали висновки відповідача про порушення позивачем вимог пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.176.1 ст.176 та п.179.1 п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України.

Зі змісту акта перевірки від 21.12.2015року вбачається, що податковий орган дійшов висновку про несплату ОСОБА_3 податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік в сумі 48103,61 грн. з отриманого доходу у вигляді додаткового блага (анулювання заборгованості за кредитом) від ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" в сумі 284224,77грн. що є підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стало виключно

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що доводи податкового органу про заниження позивачем сум податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік в розмірі 48103,61 грн. не знайшли свого підтвердження, так як не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового Кодексу України.

Згідно п.п.162.1.3 п.162.1ст.162 Податкового кодексу України, платником податку є, зокрема, податковий агент. Відповідно до п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 якого об'єктом оподаткування фізичної особи - резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пп. "е" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий таким платником як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними п. 164.5 ст. 164 Кодексу. При цьому додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV Кодексу) (пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

В травні 2012 року за домовленістю між кредитором ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" та позивачем як позичальником була проведена реалізація заставного майна в межах кредитного договору між сторонами №014/7339/109584 від 14.05.2007р. Банк зі своєї сторони здійснив анулювання (прощення) позивачу суми пені за вищевказаним кредитним договором в розмірі 284224,77грн., про що позивач був повідомлений листом від 25.06.2012року (а.с.112).

Вказані обставини сторонами по справі не заперечуються.

Суть спору між сторонами у справі зведена виключно до того, чи є об'єктом оподаткування доходом на прибуток фізичних осіб сума пені за вищевказаним кредитним договором в розмірі 284224,77грн., щодо якої банківською установою було прийнято рішення не стягувати її з позивача.

Суд першої інстанції, з урахуванням приписів наведених вище норм Податкового Кодексу вказав, що прощена ОСОБА_3 пеня не є його доходом та додатковим благом, оскільки нарахування пені є засобом забезпечення виконання договірних зобов'язань, проте сума нарахованої пені не отримується боржником в грошовій формі, а банк вправі як стягувати її, так і не стягувати. Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК, який підлягає оподаткуванню згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК.

Так, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань" від 9 квітня 2015 року N 321-VIII законодавець доповнив підпункт 165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу абзацом другим, відповідно до якого не підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку "сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності".

Крім того, вказаним Законом N 321-VIII законодавець також підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнив пунктом 8, відповідно до якого не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за фінансовим кредитом в іноземній валюті, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що в кредитному договорі і в договорі іпотеки між позивачем та ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" №014/7339/109584 від 14.05.2007року зазначено, що, кредит позивачу надавався в іноземній валюті (117000,00 доларів США) і фінансові зобов'язання позивача визначалися в іноземній валюті. Такий кредит в іноземній валюті позивачем не був погашений станом на 01.01.2014 року, що підтверджується нарахованою сумою пені.

Отже, системний аналіз вказаних правових норм безспірно свідчить, що сума штрафних санкцій (пені) за кредитом в іноземній валюті, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, не погашеним до 1 січня 2014 року, не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Аналогічна правова позиці викладена Верховним судом України в постанові від 16.09.2015 року у справі №822/4487/14 де Верховний суд погодився з позиціями судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій щодо того, що прощена пеня не є доходом фізичної особи та додатковим благом, оскільки нарахування пені є засобом забезпечення виконання договірних зобов'язань, проте сума нарахованої пені не отримується боржником в грошовій формі, а банк вправі як стягувати її, так і не стягувати. Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК, який підлягає оподаткуванню згідно з абзацом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК.

Відповідно до вимог ст.244-2 КАС України таке судове рішення Верховного суду України підлягає обов'язковому врахуванню судами загальної юрисдикції при застосуванні таких правових норм.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення - рішення Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 29.12.2015р. № винесено не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, що мали значення для його винесення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище доводів, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому передбачених статтями 201, 202 КАС України підстав для його зміни чи скасування та ухвалення нового рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "16" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Муха Сергій Олександрович вул.Котовського,31,Черняхів,Житомирська область,12301

3- представник позивача ОСОБА_5 Володимирович Житомирська обл., Житомирський р-н, с.Тетерівка, вул.Соснова буд.26

4- відповідачу: Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної Фіскальної служби вул. Володарського,3,смт.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

- ,