Справа № 809/1260/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Справа № 876/6794/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Левицької Н.Г, Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Банош» до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «Банош» (далі - ТОВ «Банош») звернулося з адміністративним позовом до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Коломийська ОДПІ) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відносини товариства з ТзОВ «Скай Вінд» підтверджені первинними документами, а недоліки в оформленні деяких з них, так само як і відсутність деяких з них не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій. Зазначив, що Податковим кодексом України або ж іншим нормативно-правовим актом не встановлено будь-яких обмежень, ніж наявність належним чином оформленої податкової накладної, щодо включення до податкового кредиту суми сплаченого податку, не встановлено обов'язку для позивача здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов'язань сплати податку до бюджету контрагентами. Враховуючи вищенаведене, вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 01.10.2014року винесено незаконно, а тому підлягає скасуванню.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що реальність договору підряду між позивачем та ТОВ «Скай Вінд» предметом якого є виконання робіт по будівництву офісно-житлового комплексу по бульварі Дружби Народів, 14-16 у Печерському районі міста Києва підтверджується додатком 1 до договору, довідками про вартість виконаних будівельних робіт ( форми № КБ-3), актом приймання виконаних робіт (форми № КБ -2в), податковою накладною, платіжними дорученнями, оборотньо - сальдовою відомістю. Крім того, на ТОВ «Скай Вінд» за I квартал 2014 року обліковувалось 14 працівників, за II квартал - 11 працівників. Разом з тим, відсутність зареєстрованих транспортних засобів, спецтехніки за контрагентом позивача не може спростувати реальність господарської операції, позаяк останній не позбавлений можливості залучати орендовані засоби, що не досліджено відповідачем.

З приводу, що податкова накладна виписана ТОВ «Скай Вінд» не була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, то позивачем подано заяву до податкової декларації (абз. 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України), відтак він мав право для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Також з'ясовано, що об'єкт будівництва був завершений і зданий в експлуатацію, відтак субпідрядні роботи виконувались ТОВ «Скай Вінд».

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що дослідити процес здійснення господарських операцій ТОВ «Скай Вінд» неможливо, оскільки підприємство не знаходиться за податковою адресою, відсутні документи, неможливо провести перевірку. Разом з тим, з'ясовано, що за вказаним підприємство не зареєстровано транспортних засобів та спецтехніки, працюючими являлись 14-11 осіб, відтак дане ТОВ не могло виконати необхідний обсяг робіт. З досліджених первинних документів наданих позивачем, що роботи по будівництву могли бути виконані працівниками останнього без залучення підрядних і субпідрядних організацій.

Таким чином, відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише був відображений на первинних документах

Стороною позивача скеровано на адресу суду заперечення на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апелянтом не наведено жодної обґрунтованої підстави для скасування судового рішення. Наведено доводи в спростування апеляції аналогічно викладеним судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 18.09.2014р. працівниками Коломийської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Будівельна компанія «Геос» (ТОВ «Банош») щодо документального підтвердження господарських відносин з платниками податків із ТОВ «БК «Стромат» за лютий 2014 року, із ТзОВ «НВФ Укрбудпроект-1», ПАТ «Трест Київміськбуд-6», ТОВ «Укрпромметторг», ПАТ «ХК «Київміськбуд-6» за березень 2014 року, ТзОВ «Скай Вінд» за квітень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку, за результатами якої складено акт №1548/09-07-22-01-12/33156172 від 18.09.2014 року (а.с.8-53 т.1).

За наслідками перевірки податковий орган дійшов висновку про відсутність придбання позивачем робіт/послуг у контрагента-постачальника ТзОВ «Скай Вінд» у квітні 2014 року на загальну суму 3033396,24грн., чим порушено вимоги п.198.1, п.198.2, 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищив податковий кредит по ПДВ за квітень 2014 року на суму 505566грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ у квітні 2014 року на суму 505566грн.

На підставі акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення № від 01.10.2014 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 758349,00грн., з яких 505 566грн. - основного платежу та 252 783грн. - штрафних (фінансових) санкцій (а.с.54 т.1).

Колегія суддів виходить з того, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Змінами, внесеними до статті 228 ЦК України Законом № 2756-VI, встановлено два окремі види недійсності правочинів: ті, що порушують публічний порядок і є нікчемними, та ті, що вчинені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, і є оспорюваними (недійсність яких прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інші заінтересовані особи можуть заперечувати їх дійсність в судовому порядку на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України)).

Таким чином, у новій редакції статті 228 ЦК України передбачено, що правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства, може бути визнаний недійсним судом. Також законодавець визначив наслідки визнання такого правочину недійсним.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки договірні стосунки позивача з контрагентами мали місце після 2011 року, то у разі спірності договору як такий, що не виконувався слід доводити окремо в суді. Податковий орган цим не скористався. Відтак реальність правочинів підтверджується додатком 1 до договору, довідками про вартість виконаних будівельних робіт ( форми № КБ-3), актом приймання виконаних робіт (форми № КБ -2в), податковою накладною, платіжними дорученнями, оборотньо - сальдовою відомістю та іншими обставинами встановленими місцевим судом.

Вказана позиція не суперечить висновку Верховного Суду України, викладеному в судовому рішенні від 18.11.2014 року, відповідно до якого, застосування наслідків недійсного правочину, які були укладені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, передбачених частиною третьою ст. 228 ЦК України, мають застосовуватися до правочинів, недійсність яких встановлюється судом.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року по справі № 809/1260/15- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 17.06.2016 року