Справа № 802/642/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/642/16-а

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

17 червня 2016 р. Справа № 802/642/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області

до: Приватного малого науково-впроваджувального інноваційного підприємства "Струм"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області до Приватного малого науково-впроваджувального інноваційного підприємства "Струм" про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 10.05.2016 року вказаний адміністративний позов залишено без руху та зобов'язано позивача протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, надавши докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, або докази на підтвердження того, що позивач звільнений від сплати судового збору.

Дана ухвала отримана позивачем 17.05.2016р., однак станом на 14.06.2016р. докази сплати судового збору, суду не надано.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, звертаю увагу на наступне.

Згідно частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З даної норми видно, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника. Жодної іншої підстави, для постановлення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору, ні Законом України "Про судовий збір", ні Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається лише на відсутність коштів призначених на оплату судових витрат. При цьому, посилання на перебування позивача у складному майновому стані у поданому клопотанні - відсутні.

Разом з тим, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Таку ж позицію підтримав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25 вересня 2015 року (реєстраційний номер у ЄДРСР 51554263).

Управління Пенсійного фонду України у місті Славутич Київської області є бюджетною установою, а спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю пов'язаного із забезпеченням відшкодування коштів на виплату та доставку пільгових пенсій). Наведене дає підстави для висновку про відсутність передбачених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" та частини першої статті 88 КАС України підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Також в контексті існуючих законодавчих змін пов'язаних із позбавленням державних органів пільг щодо сплати судового збору вважаю за необхідне наголосити на наступному.

22.05.2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі - Закон № 484-VIII).

Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 01.09.2015р., що визначено пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону.

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №484-VІІІ Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Проект Закону № 484-VIII внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України, крім іншого, обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України "Про судовий збір" коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет.

Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком суб'єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані із фінансуванням бюджетної установи чи відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

В свою чергу, звертаю увагу, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №484 від 22.05.2015р. (далі - Закон №484), Кабінет Міністрів України зобов'язаний забезпечити фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. Тобто відповідальність за сплату судового збору державними органами держава взяла на себе.

Не зважаючи на пряму норму закону, Кабінетом Міністрів України не забезпечено фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. Однак невиконання урядом закону не може бути підставою для звільнення позивача від сплати судового збору та прийняття рішення про відкриття провадження у справі.

За таких обставин, доходжу висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, як зазначалось вище, ухвалою суду від 10.05.2016 року вказаний адміністративний позов залишено без руху та зобов'язано позивача надати докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, або докази на підтвердження того, що позивач звільнений від сплати судового збору, однак станом на 14.06.16р. вимоги ухвали не виконані.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи викладені обставини вважаю за необхідне повернути позовну заяву, що не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 108, ст.ст. 165, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області до Приватного малого науково-впроваджувального інноваційного підприємства "Струм" про стягнення заборгованості разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

3. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна