Справа № 810/1936/16
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

21 червня 2016 року 810/1936/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс"
доВідділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції
третя особаОСОБА_1
прозвільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення з-під арешту іпотечного майна, а саме: домоволодіння під номером 105, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яке було накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2012 №30251843.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2016 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на21.06.2016, сторони, які належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились.

Натомість, позивач у позовні заяві просив суд здійснювати розгляд за відсутності його представника в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається з предмету позовних вимог, позивач просить суд звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме: домоволодіння під номером 105, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яке було накладено арешт на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2012 №30251843.

При цьому, як наголосив позивач у позовній заяві, про оскаржувану постанову від 20.04.2012 №30251843 йому стало відомо 25.05.2016 при зверненні до нотаріуса.

Однак, такі пояснення позивача суд оцінює критично з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 №3262-IV (далі - Закон №3262) для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону №3262).

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (ч. 3 ст. 6 Закону №3262).

Згідно з частинами 1-3 статті 8 Закону №3262 інформація, внесена до Реєстру, повинна мати захист від її викрадення, перекручення чи знищення. Не допускається вилучення судових рішень із Реєстру. Не допускається внесення будь-яких змін до судових рішень, які внесені до Реєстру, крім випадків, що пов'язані з необхідністю виправлення технічної помилки, допущеної під час внесення судового рішення до Реєстру чи ведення Реєстру.

Таким чином, судові рішення, внесені до Реєстру, є належним та допустимим джерелом доказування та можуть використовуватися при здійсненні судочинства, у тому числі при розгляді питання чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом.

Як вбачається з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та інформації щодо стадій розгляду судових справ, що розміщена на офіційному веб-порталі Судової влади України, у вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, третя особа ОСОБА_1, в якому просив суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №30251843 від 20.04.2012, в частині накладення арешту на нерухоме майно: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме, домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває в іпотеці на підставі договору від 22.05.2007. (Справа №810/4286/16).

Також, у вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулось до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1, третя особа: Відділ державної державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яке було накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 30251843 від 20.04.2012 ВДВС Макарівського РУЮ. (Справа №370/2120/15-ц).

З огляду на зазначене, судом встановлено, що станом на вересень 2015 року позивачу достеменно було відомо про те, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2012 №30251843 було накладено арешт на іпотечне майно, а саме: домоволодіння під номером 105, яке знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Колонщина, вул. Воровського.

Однак, з даною позовною заявою позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду лише 07 червня 2016 року (про що свідчить штемпель поштового відділення на конверті), а відтак, із порушенням шестимісячного строку на звернення до суду, визначеного статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із порушенням строку на звернення до суду, визначеного статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правові наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною другою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З огляду на зазначене та беручи до уваги те, що адміністративний позов подано позивачем з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б надавали суду підстави обчислювати цей строк від іншої дати ніж з вересня 2015 року матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Балаклицький А. І.