Справа № 808/8414/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року о/об 15 год. 28 хв.Справа № 808/8414/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., при секретарі судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

(особа діє на підставі довіреності б/н від 15.02.2016)

від відповідача - ОСОБА_2В

(діє на підставі довіреності №20/10 від 06.01.2016)

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» (далі - позивач) до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, прийняті Вільнянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі висновків акту перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року відповідачем 07 жовтня 2015 року винесено податкові повідомлення-рішення: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 11 143,01 грн. за основним платежем та 2 785,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 35 457,00 грн. за основним платежем та на 9 374,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на 2 200,50 грн. за основним платежем та на 550,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Позивач не погоджується із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки на його думку, висновки, викладені в акті перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року є помилковими, а факт вчинення позивачем порушень про які зазначено у вказаному акті не підтверджений, отже податкові повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 є незаконними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні 19 квітня 2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях від 02 грудня 2015 року, та у додаткових поясненнях по справі від 18 січня 2016 року, в яких, з посиланням на норми Податкового кодексу України, зазначено, що ставки та пільги, що встановлені рішенням від 23 квітня 2015 року №9 Люцернянською сільською радою Вільнянського району Запорізької області починають діяти з 2016 року, а підстави для надання уточнюючих декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік відсутні. Щодо податку на доходи фізичних осіб відповідач вказує, що надані в ході розгляду заперечень документи та письмові пояснення, які не були надані під час проведення перевірки з 31 липня 2015 року по 10 серпня 2015 року, свідчать про перехід саме на безоплатній основі права власності на нерухоме майно у вигляді 1/20 частини будівлі головного корпусу інв.№7 від ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» до фізичної особи ОСОБА_3. Оскільки позивачем не надано докази, що саме та в якому розмірі громадянин ОСОБА_3 вніс до статутного капіталу підприємства, то відповідно визнавати останнє як інвестиційний прибуток не є можливим, отже оподаткування за правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України є правомірним. Щодо донарахувань по військовому збору відповідач зазначає, що оскільки податок з доходів фізичних осіб визначено податковим органом правомірно, а військовий збір визначається по правилам визначення податку з доходів фізичних осіб, отже податкове повідомлення-рішення, яким визначено зобовязання по військовому збору є також правомірним.

В судовому засіданні 19 квітня 2016 року представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 19 квітня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Фахівцями Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області з 31 липня 2015 року по 10 серпня 2015 року проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2015 року, за результатами якої складено ОСОБА_4 №507/08-06-17/24513299 від 17 серпня 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 266.5.1 пункту 266.5 та підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України.

ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» не погодившись із такими висновками перевірки, подало заперечення (вих. №14 від 21 серпня 2015 року) до акту перевірки №507/08-06-17/24513299 від 17 серпня 2015 року.

Судом також встановлено, що з 28 серпня 2015 року по 09 вересня 2015 року фахівцями Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2015 року відповідно до поданих заперечень до акту перевірки №507/08-06-17/24513299 від 17 серпня 2015 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року.

Відповідно до висновків акту перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року перевіркою встановлені порушення:

-підпункту 266.5.1 пункту 266.5, підпункту 266.7.5 пункту 266.7, підпункту 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобовязання з податку на нерухоме майно в загальній сумі 11143,01 грн;

- пункту 164.1, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 35457,00 грн.;

- пункт 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в частині невідображення у поданому податковому розрахунку сум доходу, нарахованому (сплаченому) на користь фізичних осіб, і сум утриманому з них податку за ІІ квартал 2015 року дохід за ознакою 126 по фізичній особі ОСОБА_3 в сумі 169580,00 грн.;

- пункту 164.1, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України в частині неутримання та неперерахування до бюджету сум військового збору в загальній сумі 2200,50 грн. по терміну перерахування 18 червня 2015 року.

ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» не погодившись із такими висновками перевірки, подало заперечення до акту перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року.

Відповідач надав відповідь на заперечення, в якій зазначив, що Вільнянська ОДПІ не вбачає підстав для коригування результатів проведених перевірок.

На підставі акту перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року 07 жовтня 2015 року відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

-№, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 11143,01 грн. за основним платежем, та 2785,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 35457,00 грн. за основним платежем, та на 9374,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на 2200,50 грн. за основним платежем, та на 550,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 07 жовтня 2015 року №, №, №, ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» звернулося з цим адміністративним позовом до суду.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає приходить до наступних висновків.

1. За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України визначення платників податку в разі перебування обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо обєкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо обєкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо обєкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа обєкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

ОСОБА_4 підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких обєктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Пунктом 33 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що на 2015 рік ставки податку для обєктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 266.5.1. пункту 265.5 статті 265 цього Кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для обєктів нежитлової нерухомості.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» встановлено, що органам місцевого самоврядування рекомендовано у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для обєктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для обєктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Пунктом 12.5 статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 №280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Судом встановлено, що Рішенням Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 16 січня 2015 року №20 встановлено ставку податку для обєктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб у розмірі 1 відсоток від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування.

Крім того судом зясовано, що Рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 23 квітня 2015 року №9 «Про встановлення змін до рішення сільської ради «Про встановлення на території Люцернянської сільської ради податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2015 рік» прийнято та оприлюднено 23 квітня 2015 року.

За приписами пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Пунктом 7.3 статті 7 Податкового кодексу України встановлено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

За правилами пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частина 1 статті 3 Бюджетного кодексу України встановлює, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

За правилами підпункту 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обовязковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

ОСОБА_4 підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать прийняття до початку наступного бюджетного періоду рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Отже, з аналізу вищезазначених законодавчих норм суд дійшов висновку, що ставки та пільги, встановлені рішенням Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 23 квітня 2015 року №9 починають діяти лише з 2016 року, отже підстави для надання уточнюючих декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік відсутні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано та правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 11143,01 грн. за основним платежем, та 2785,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, отже воно не підлягає скасуванню.

2. Щодо податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року № суд зазначає наступне.

У акті перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року зазначено, що ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» виступає податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб при наданні доходу у вигляді податкового блага (а саме нерухомого майна вартістю 146700,00 грн., яке належало ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2008 року) на користь фізичної особи ОСОБА_3

Також у акті перевірки №552/08-06-17/24513299 від 16 вересня 2015 року зазначено, що при наданні фізичній особі (ОСОБА_3Ю.) доходу не у грошовій формі, у податкового агента (ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг») виникло зобовязання сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання), а саме 18 червня 2015 року. Платником на порушення пункту 164.1, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 35 457,00 грн. не утримувався та не перераховувася. Перевіркою дотримання ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» встановленого порядку заповнення податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено, що на порушення пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України у поданому податковому розрахунку сум доходу, нарахованому (сплаченому) на користь фізичних осіб, і сум утриманому з них податку за ІІ квартал 2015 року не було відображено дохід за ознакою 126 «додаткове благо» по фізичні особі ОСОБА_3 в сумі 169580,00 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є учасником ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» з часткою статутного капіталу 90%, що підтверджується Статутом ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг», Протоколом №3/2015 загальних зборів учасників ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг», Протоколом №6/2015 загальних зборів учасників ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» від 17 червня 2015 року, та договорами купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» від 16 березня 2015 року, копії яких містяться в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до Протоколу №6/2015 загальних зборів учасників ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» від 17 червня 2015 року, вирішено передати учаснику товариства ОСОБА_3 по акту приймання-передачі майно, що належить Товариству згідно договору купівлі-продажу, частини нежитлової будівлі від 20 лютого 2008 року №317, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, а саме: 1/20 частки будівлі головного корпусу інв.№17, розташоване за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Люцерна, вул. Радгоспна, буд. 9-А.

ОСОБА_4 приймання-передачі нерухомого майна №1 від 17 червня 2015 року, ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» передало учаснику товариства ОСОБА_3 нерухоме майно: 1/20 частки будівлі головного корпусу інв.№17, розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Люцерна, вул. Радгоспна, буд. 9-А.

За визначенням підпункту 14.1.81 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно. Інвестиції поділяються на:

а) капітальні інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання будинків, споруд, інших об'єктів нерухомої власності, інших основних засобів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації відповідно до норм цього Кодексу;

б) фінансові інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання корпоративних прав, цінних паперів, деривативів та/або інших фінансових інструментів. Фінансові інвестиції поділяються на:

прямі інвестиції - господарські операції, що передбачають внесення коштів або майна в обмін на корпоративні права, емітовані юридичною особою при їх розміщенні такою особою;

портфельні інвестиції - господарські операції, що передбачають купівлю цінних паперів, деривативів та інших фінансових активів за кошти на фондовому ринку або біржовому товарному ринку;

в) реінвестиції - господарські операції, що передбачають здійснення капітальних або фінансових інвестицій за рахунок прибутку, отриманого від інвестиційних операцій.

Відповідно до підпункту 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

За приписами підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з:

обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив;

зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку;

повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

За визначенням, наведеним у пункті а) підпункту 170.2.7 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України термін "інвестиційний актив" означає пакет цінних паперів, деривативів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом.

ОСОБА_4 підпункту 170.2.3 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від'ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

Підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України встановлено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податку. При цьому платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями з цінними паперами чи деривативами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

ОСОБА_4 частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до підпункту 14.1.90 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу) (підпункт 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Отже, з аналізу вищезазначених законодавчих норм, враховуючи зясовані обставини справи, суд дійшов висновку, що операція з передачі позивачем учаснику ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» ОСОБА_3 нерухомого майна: 1/20 частки будівлі головного корпусу інв.№17, розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Люцерна, вул. Радгоспна, буд. 9-А, - в результаті ліквідації після розрахунків зі всіма кредиторами, не є операцією з безоплатної передачі майна.

Тому, суд дійшов висновку, що позивачем не порушені вимоги пункту 164.1, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, пункту176.2 статті 176 Податкового кодексу України, отже податковий орган при перевірці ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» дійшов помилкових висновків щодо заниження податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 35457,00 грн., та щодо невідображення у поданому податковому розрахунку сум доходу, нарахованому (сплаченому) на користь фізичних осіб, і сум утриманому з них податку за ІІ квартал 2015 року дохід за ознакою 126 по фізичній особі ОСОБА_3 в сумі 169580,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано винесено податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 35457,00 грн. за основним платежем, та на 9374,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, отже воно підлягає скасуванню.

3. Щодо податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на 2200,50 грн. за основним платежем, та на 550,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, суд зазначає наступне.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпункту 1.1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

ОСОБА_4 підпункту 1.2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

За приписами 1.4 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Оскільки суд дійшов висновку, що податковий орган при перевірці ТОВ «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» дійшов помилкових висновків щодо заниження податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 35 457,00 грн., та щодо невідображення у поданому податковому розрахунку сум доходу, нарахованому (сплаченому) на користь фізичних осіб, і сум утриманому з них податку за ІІ квартал 2015 року дохід за ознакою 126 по фізичній особі ОСОБА_3 в сумі 169580,00 грн., і як наслідок необґрунтовано виніс податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №, безпідставним є також висновок відповідача про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України щодо нарахування та перерахування військового збору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно винесено податкове повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на 2200,50 грн. за основним платежем, та на 550,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, отже воно підлягає скасуванню

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у частині 6 статті 19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

ОСОБА_4 з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_4 частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість лише податкового повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 11 143,01 грн. за основним платежем та 2785,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 07 жовтня 2015 року №, № суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість цих рішень, докази позивача в цій частині не спростовані, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення судового рішення) якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 94, 158 167, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 жовтня 2015 року №№, НОМЕР_2, НОМЕР_3, прийняті Вільнянською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інструмент-Запоріжелектромашоптторг» з бюджетних асигнувань Державної Вільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 812 (вісімсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов