Справа № П/811/376/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 червня 2016 року справа № П/811/376/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

позивача : не зявились;

відповідача : не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача у адміністративній справі

за позовомФермерського господарства «Адоніс»
до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
провизнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство «Адоніс» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови в поновленні договору оренди землі від 12.10.2010 року укладеного між Долинською районною державною адміністрацією та фермерським господарством «Адоніс»;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, без прийняття рішення про поновлення договору оренди землі, в місячний термін, укласти із фермерським господарством «Адоніс» додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 12.10.2010 року, укладеного між Долинською районною державною адміністрацією та фермерським господарством «Адоніс», зареєстрованого 23.03.2011 року за №00104.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року у справі відкрито впровадження та призначено її до судового розгляду.

В судове засідання 09.06.2016 року представники позивача не прибув подавши до суду клопотання про зупинення провадження у справі до 15.07.2016 року у звязку з розглядом Господарським судом Кіровоградської області справи №912/1904/16, розгляд клопотання просив здійснити за його відсутності (а.с.65).

Представник відповідача в судове засідання також не прибув подавши до суду клопотання про закриття провадження у справі (а.с.67).

Виходячи з вищевикладеного суд зазначає наступне.

Зі змісту клопотання представника позивача судом встановлено, що позивач просить зупинити провадження у справі в звязку з розглядом Господарським судом Кіровоградської області справи №912/1904/16 за позовом ФГ «Адоніс» до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним рішення від 12.03.2016 року №Ф-340/0-1624/0/6-16 про відмову у поновленні договору оренди землі, визнання поновленим строком на 5 років, договір оренди землі, укладений 12.10.2010 року, а також визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі.

У клопотанні про закриття провадження представник відповідача посилається на те, що дана справа не є публічно правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, наведеного у п.1 ч.1 ст.3 КАС України, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно правових відносин.

З огляду на зміст позовних вимог, що розглядаються у справі №П/811/376/16 та доданих до матеріалів справи доказів суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 12.10.2010 року між ФГ «Адоніс» та Долинською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі (а.с.6-7).

Договір укладено на земельну ділянку площею 50,00 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

З матеріалів справи вбачається, що термін дії договору закінчився 12.10.2015 року.

Листом від №Ф-340/0-1624/0/6-16 від 12.03.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечило у продовженні строку оренди землі (а.с.15).

З огляду на встановлені обставини суд зазначає, що між сторонами фактично існує спір щодо права оренди на земельну ділянку.

Відповідно до змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

На підставі ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, з огляду на п.7 ч.1 ст.3 КАС України субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу зазначених норм встановлено, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Разом з тим, у разі прийняття субєктом владних повноважень ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації, подальше оспорювання правомірності набуття особою права на спірну земельну ділянку має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Зважаючи на те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі (ст.11 КАС України) і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень (ч.2 ст.71 КАС України), на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка в силу ч.1 ст.2442 КАС України є обовязковою для всіх судів України (постанови від 17.02.2015 р. у справі №21-551а14, від 24.02.2015 р. у справі №21-34а15).

Разом з тим суд зауважує, що відповідно до ч.2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу встановлено, що субєктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Частиною 4 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що така бездіяльність відповідача може бути оскаржена до суду.

Частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено що суди розглядають у порядку цивільного судочинства, зокрема, справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Так приймаючи постанову від 01.10.2013 року у справі за позовом ФОП до Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності щодо поновлення договору оренди землі, Верховний суд України висловив таку правову позицію: адміністрація, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до статті 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особам, з якими вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним субєктом земельних відносин. У цьому спорі учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже, субєкт владних повноважень відповідач владних управлінських функцій не здійснював.

Спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, з позовної заяви вбачається те, що позивач наполягає на поновленні терміну дії договору оренди землі, а відтак фактично існує спір щодо продовження договірних відносин на новий строк.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з частиною другою статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_1 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Статтею 170 цього Кодексу встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у справі, яка розглядається, є субєктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин.

Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у його власності, відповідач відповідно до статті 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутні відносини владного підпорядкування одного учасника земельних правовідносин іншому.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові від 01 жовтня 2013 року у справі №21-345а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно зі статтями 1, 12 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що правовідносини між сторонами у цій справі виникли стосовно поновлення договору оренди землі, та виходячи з того, що спір не повязаний з реалізацією відповідачем владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, справа не підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства. Натомість за своїм субєктним складом та сутністю спору справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з наведених норм процесуального права та встановлених по справі дійсних обставин, суд дійшов висновку про те, що спірні правовідносини між ФГ «Адоніс» та Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області виникли стосовно поновлення терміну дії договору оренди землі та з огляду на те, що спір не пов'язаний з реалізацією відповідачем владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому відповідно провадження у справі слід закрити та відмовити позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд розяснює позивачу, що він має право на звернення за захистом порушеного права у порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 122, 156, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі №П/811/376/16 - відмовити.

2.Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №П/811/376/16 задовольнити.

3.Закрити провадження у справі №П/811/376/16 за позовом Фермерського господарства «Адоніс» до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови в поновленні договору оренди землі від 12.10.2010 року укладеного між Долинською районною державною адміністрацією та фермерським господарством «Адоніс» та зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, без прийняття рішення про поновлення договору оренди землі, в місячний термін, укласти із фермерським господарством «Адоніс» додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 12.10.2010 року, укладеного між Долинською районною державною адміністрацією та фермерським господарством «Адоніс», зареєстрованого 23.03.2011 року за №00104.

4.Розяснити позивачу право на звернення за захистом порушеного права у порядку господарського судочинства.

5.Розяснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук