Справа № 802/793/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 червня 2016 р. Справа № 802/793/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Слободонюка М.В.,

суддів: Альчука М.П.

Крапівницької Н.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: ОСОБА_2.

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до: Державної служби геології та надр України

про: визнання протиправними та скасування наказу та припису

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач) з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра України, відповідач) про визнання протиправними та скасування наказу №92 від 21.03.2016 року в частині призначення планової перевірки ФОП ОСОБА_2 та припису №508-14/06 від 15.04.2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Наказом Держгеонадр України від 21.03.2016 року №92 було затверджено План проведення перевірок надрокористувачів у ІІ кварталі 2016 року до якого також було включено і його, як власника спеціального дозволу на користування надрами №4105 від 02.11.2006 року. З метою проведення перевірки, 13.04.2016 року представники Держгеонадр України здійснили виїзд за його адресою, однак враховуючи встановлену заборону (мораторій) на проведення перевірок, та, як наслідок, відсутність законних підстав для проведення перевірки, перевіряючі до перевірки ним допущені не були.

Враховуючи не допущення перевіряючих до перевірки, 13.04.2016 року посадовими особами відповідача складено відповідний акт №06-05/26/2016-25/п-81 про недопущення до перевірки, на підставі якого 15.04.2016 року винесено припис №508-14/06 про усунення порушень, шляхом надання до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів та матеріалів для проведення перевірки та підтвердження дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування та належного виконання умов спеціального дозволу на користування надрами, що підтверджують факт усунення порушень.

Такі рішення відповідача як наказ від 21.03.2016 року №92, в частині призначення перевірки ФОП ОСОБА_2, та припис №508-14/06 від 15.04.2016 року позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач та його представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, натомість подав письмові заперечення щодо позову № 04-1082 від 14.06.16, у яких з посиланням на необґрунтованість заявлених вимог просив відмовити позивачу у задоволенні його позову. Одночасно із запереченнями проти позову відповідачем подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За наведених вище обставин та враховуючи положення статті 128 КАС України, суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача за наявними у справі доказами.

Так, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив, що Наказом Держгеонадр України від 21.03.2016 р. № 92 було затверджено квартальний план проведення перевірок користувачів надр на II квартал 2016 року, до якого в тому числі включено позивача, як власника спеціального дозволу на користування надрами №4105 від 02.11.2006 року.

На підставі зазначеного вище наказу т.в.о голови Держгеонадра України винесено інший наказ від 21.03.2016 року № 93 "Про проведення планових перевірок надрокористувачів у II кварталі 2016 року" згідно з предметом перевірки, визначених пунктом 4 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою КМУ від 14.12.2011 №1294. До переліку надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватись державний геологічний контроль включено і позивача.

Про проведення перевірки позивача було повідомлено листом від 22.03.2016 року №4417/13/14-16, у якому зазначено, що у строк з 11 по 29 квітня 2016 року посадовими особами Державної служби геології та надр України буде проведена перевірка щодо дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування ФОП ОСОБА_2, якому надано спеціальний дозвіл на користування надрами № НОМЕР_1 від 02.11.2006 року.

13.04.2016 року спеціалістами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України здійснено виїзд за адресою позивача для проведення планової перевірки щодо дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використання надр.

Разом із тим, до перевірки посадових осіб позивач не допустив, надавши письмові пояснення №4 від 13.04.2016 року, у яких вказував на відсутність визначених законом підстав для проведення перевірки, посилаючись при цьому на приписи пункту 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 71-VІІІ, згідно з яким у 2015-2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України.

У зв'язку із недопущенням позивачем посадових осіб Держгеонадр України до проведення перевірки, 13.04.2016 року перевіряючими складено відповідний акт №06-05/26/2016-25/п-81 про недопуск у якому зазначено про порушення позивачем:

- статей 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (не допущено посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю);

- статті 24 Кодексу України "Про надра" та постанови Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" (не виконуються умови користування надрами, а саме не дотримуються вимоги Угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадра України до здійснення державного геологічного контролю).

На підставі відображених в акті №06-05/26/2016-25/п-81 порушень, посадовими особами відповідача було винесено припис №508-14/06 від 15.04.2016 року про їх усунення шляхом надання до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів та матеріалів, що підтверджують виконання питань згідно додатку № 1 до даного припису.

Оскаржуваний припис був направлений Держгеонадра України на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням та отриманий останнім 25.04.2016 року, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Крім того слід зазначити, що позивач вжив заходів щодо виконання вимог даного припису та направив на адресу відповідача витребувані документи та матеріали, про що свідчить його лист № 10 від 19.05.2016р. та опис вкладення у цінний лист № 922.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) передбачені Законом України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Проте сам механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр визначений Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 р. N 1294 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку державний геологічний контроль здійснюється Держгеонадрами та її територіальними органами (далі - органи державного геологічного контролю).

Основним завданням органів державного геологічного контролю є забезпечення дотримання надрокористувачами встановленого порядку, норм і правил проведення геологозйомочних, пошукових, розвідувальних, гідрогеологічних, геохімічних, інженерно-геологічних, геофізичних та інших робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використанням надр, комплексного вивчення родовищ корисних копалин, включаючи континентальний шельф України і виключну (морську) економічну зону (п. 3 Порядку).

Державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів (п. 5 Порядку).

Згідно із п. 6 Порядку планові перевірки надрокористувачів проводяться відповідно до квартального плану проведення перевірок, який затверджується Держгеонадрами до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Для проведення планової або позапланової перевірки Держгеонадра видає наказ, який містить найменування надрокористувача, щодо якого буде здійснюватися державний геологічний контроль, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу державного геологічного контролю або його заступником (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою (п. 11 Порядку).

Із наданих у судовому засіданні пояснень позивача та його представника, а також матеріалів справи судом встановлено, що єдиною підставою за якої позивач вважає оскаржуваний наказ № 92 від 21.03.2016р. та припис № 508-14/06 від 15.04.2016р. протиправними, є дія щодо нього мораторію на проведення будь-яких перевірок контролюючими органами, який передбачений п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ, згідно з яким у 2015-2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Вказуючи, що оскільки обсяг його доходу у 2015 року складав лише 666,366 тис.грн., тому він підпадає під дію обмежень на проведення перевірок контролюючими органами на протязі 2016 року.

Однак суд такі доводи позивача про поширення на спірні правовідносини дії мораторію на проведення перевірок контролюючими органами згідно вимог п. 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 71-VІІІ, вважає помилковими з огляду на таке.

Так, вищезазначений Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VІІІ направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства.

Отже, за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема ті, які виникають у сфері державного геологічного контролю та жодного відношення до податкового контролю не мають.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1 статті 41 цього Кодексу. Такими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відтак, беручи до уваги завдання Держгеонадр України щодо забезпечення дотримання надрокористувачами встановленого порядку, норм і правил проведення геологозйомочних, пошукових, розвідувальних, гідрогеологічних, геохімічних, інженерно-геологічних, геофізичних та інших робіт, суд дійшов висновку, що відповідач у цій справі не є контролюючим органом доходів і зборів в розумінні вимог пункту 41.1 статті 41 ПК України. Тому приписи пункту 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 71-VІІІ не можуть поширюватись на Держгеонадра України.

Більше того суд зауважує, що 28.12.2014 законодавцем було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" № 71-VIII (п. 3 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на контролюючі органи в розумінні положень п. 41.1 ст. 41 ПК України в період 2015-2016 роки;

- Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII (п. 8 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на усі контролюючі органи на період з січня по червень 2015 року, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України.

На переконання суду норми Закону № 76-VIII, зокрема щодо обмежень у проведеннi перевiрок, є більш загальними та стосуються всiх контролюючих органiв. Тодi як норми Закону № 71-VIII, у процитованiй вище частинi, є спецiальними та стосуються контролюючих органiв, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної полiтики щодо адмiнiстрування податкiв, зборiв та митних платежiв, оскiльки критерiями визначення перелiку пiдприємств, на якi такi обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попереднiй календарний рiк, а також певний вид дiяльностi таких пiдприємств (виробництво чи iмпорт пiдакцизних товарiв).

Саме така оцiнка положень вказаних вище нормативних актiв робить логiчною та послiдовною позицiю законодавчого органу, яким в один день прийнято рiзнi за змiстом норми щодо одних i тих самих правовiдносин, зокрема, обмеження повноважень контролюючих органiв у проведеннi перевiрок суб'єктiв господарювання.

Підтвердженням відповідної позиції законодавця слугує прийняття Верховною Радою України в першому читанні проекту Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (№3153), яким передбачається встановлення до 31 грудня 2016 року мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Згідно пояснювальної записки до даного законопроекту, його автори також погоджуються із тим, що мораторій на проведення перевірок контролюючими органами діяв в Україні з 2014 року по 30 червня 2015 року, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України, мораторій на перевірки якими встановлювався іншим Законом України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII.

Вказане додатково засвідчує, що правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення перевірок Держгеонадрами України регулювались саме пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014, а не Законом № 71-VIII, і в часовому вираженні тривали протягом січня-червня 2015 року.

Натомість оскаржуваний наказ прийнятий Держгеонадрами України 21.03.2016 року та стосується проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_2 у ІІ кварталі 2016 року, тобто не порушує обмежень на перевірки, встановлених Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року, у зв'язку із чим у відповідача існували законні підстави для проведення планової перевірки.

Посилання позивача на листи-роз'яснення Державної регуляторної служби України судом не можуть братися до уваги, оскільки вказані документи не є нормативно-правовими актами та не запроваджують загальнообов'язкових правил поведінки для суб'єктів спірних правовідносин. Крім того, такі роз'яснення суперечать іншим роз'ясненням, які викладені в листі Міністерства юстиції України від 04.12.2015 N 2112/14157-0-4-15/8.1 "Щодо мораторію на проведення перевірок підприємств, фізосіб - підприємців контролюючими органами", та повністю спростовуються міністерством.

Тобто хибними є доводи ФОП ОСОБА_2 щодо відсутності у відповідача підстав для проведення в ІІ кварталі 2016 року планової перевірки позивача.

Відповідно до п. п. 1 п.13 Порядку, посадові особи органу державного геологічного контролю під час проведення планової або позапланової перевірки мають право на безперешкодний доступ до підприємств, цехів, виробничих майданчиків, обладнання, установок, території, які експлуатуються надрокористувачами з метою використання надр.

Згідно з абзацом другим статті 11 Закону України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

У даному випадку повідомлення про проведення перевірки від 22.03.2016р. отримано суб'єктом господарювання 25.03.2016р., а планова перевірка розпочалась 12.04.2016 року, тобто умова щодо одержання повідомлення у строк понад 10 днів до початку проведення перевірки відповідачем дотримана. Жодних інших підстав для недопущення позивачем посадових осіб Держгеонадр України до проведення планової перевірки, які встановлені абз. 7 ч. 4 ст. 5, абз. 3 ч. 5 ст. 7 та ст. 10 Закону України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", судом не виявлено та позивач на такі взагалі не посилається.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі недопущення посадових осіб органів державного геологічного контролю до проведення перевірки за наявності підстав, визначених законом для її проведення, посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт про недопущення до перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами.

У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами (п. 16 Порядку).

Припис або розпорядження можуть бути оскаржені до Держгеонадр або суду в установленому законом порядку (п. 16 Порядку).

Як уже було встановлено судом вище, позивачем не допущено посадових осіб Держгеонадр України до проведення планової перевірки, про що складено відповідний акт №06-05/26/2016-25/п-81 про недопущення до перевірки, у якому відображено порушення ФОП ОСОБА_2 статей 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статті 24 Кодексу України "Про надра" та постанови Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами".

На підставі даного акта перевірки, відповідачем 15.04.2016 року винесено припис №508-14/06 про усунення виявлених порушень у спосіб, який зазначений у самому приписі.

А відтак, оскільки у Держгеонадр України існували законні підстави для проведення планової перевірки, суд приходить до висновку про законність винесення відповідачем припису із вимогами усунення встановлених у акті перевірки порушень.

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що підстав для скасування наказу від 21.03.2016 року №92, в частині призначення перевірки ФОП ОСОБА_2 та припису №508-14/06 від 15.04.2016 року не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. А згідно з ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Слободонюк Михайло Васильович

Судді: Альчук Максим Петрович

Крапівницька Наталя Леонідівна