Справа № 802/601/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 червня 2016 р. Справа № 802/601/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні без здійснення технічної фіксації судового процесу адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьминецьке" до відділу з питань Державної реєстрації ОСОБА_1 районної державної адміністрації Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "Імені ОСОБА_2", ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Кузьминецьке" (далі ТОВ "Кузьминецьке", позивач) з адміністративним позовом до Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області (далі ОСОБА_1 РУЮ у Вінницькій області) про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2016 р., індексний номер 28432047 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 04.02.2016року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Імені ОСОБА_2" .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення строком на 10 років, яка знаходиться на території Кузьминецької сільської ради, Гайсинського району Вінницької області, на підставі укладеного договору оренди землі у 2006 році з власником земельної ділянки ОСОБА_3

Однак, 14 березня 2016 р. позивачу стало відомо, що між власником спірної земельної ділянки і іншим товариством укладений договір оренди цієї ж земельної ділянки, та, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведено його державну реєстрацію.

Таке рішення, на думку позивача підлягає скасуванню, оскільки право оренди спірної земельної ділянки вже було зареєстроване і на час прийняття оскаржуваного рішення договір оренди від 20.03.2006р. укладений між ТОВ "Кузьминецьке" та ОСОБА_3, був чинним.

В ході підготовчого провадження, судом ухвалою від 06.05.2016 р. прийнято рішення про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Імені ОСОБА_2", ОСОБА_3

Ухвалою від 31.05.2016р. замінено відповідача ОСОБА_1 районне управління юстиції Вінницької області його правонаступником - відділом з питань Державної реєстрації ОСОБА_1 районної державної адміністрації Вінницької області.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (вх.№12598 від 14.06.2016 р.). Одночасно зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності ( №12603 від 14.06.2016р.). Одночасно зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання також не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 128 КАС України суд відкладає розгляд справи в разі неприбуття у судове засідання сторони (сторін) або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені повістки.

За наведених обставин, враховуючи процитовану норму, заяви представників позивача і відповідача та належне повідомлення третіх осіб, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20 березня 2006 року між ТОВ "Кузьминецьке" та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі (паю) щодо земельної ділянки, загальною площею 1,3 га кадастровий №:02:007:0019, розташованої на території Кузьминецької сільської ради Гайсинського району .

11.09.2006 року даний договір зареєстровано у Вінницькій регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №0763.

14.03.2016 р. позивачу стало відомо, що між ОСОБА_3 та ТОВ "Імені ОСОБА_2" укладено договір оренди землі вищевказаної земельної ділянки, який в подальшому зареєстрований згідно рішення Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області від 25.02.2016 р., індексний номер 28432047.

Вважаючи дане рішення таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельну ділянку, укладення договору оренди землі та його реєстрація на час вчинення реєстраційною службою Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області оскаржуваного рішення регулювалися Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України "Про оренду землі" (далі Закон №161-XIV), Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі Закон №1952-IV, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), Законом України "Про Державний земельний кадастр" (далі Закон №3613-17), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року. (далі- Порядок №703).

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав.

За приписами частини третьої статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, передбачених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

У пункті 3 частини третьої цієї ж норми зазначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобовязані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Як видно з аналізу наведених норм, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобовязаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Статтею 18 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, про що зазначено в частині четвертій статті 18 Закону №1952-IV.

Відповідно до статті 24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як вже зазначалось, 20.03.2006р. між ОСОБА_3 та ТОВ «Кузьминецьке» укладений договір оренди землі строком на 10 років, який, відповідно до пунтку 37, набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно запису на договорі, його зареєстровано 11.09.2006 р. за № 163.

Однак, до закінчення терміну дії вищезазначеного договору оренди, Реєстраційною службою Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області прийнято рішення від 25.02.2016 р., індексний номер 28432047 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що розташована на території Кузьминецької сільської ради Гайсинського району, яке виникло на підставі договору оренди укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Імені ОСОБА_2" від 04.02.2016р. При цьому, в матеріалах реєстраційної справи про державну реєстрацію речових прав на спірну земельну ділянку відсутні докази щодо направлення державним реєстратором запитів до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 01 січня 2013 року.

Враховуючи наведене та процитовані вище норми, суд доходить висновку, що реєстраційна служба Гайсинського районного управління юстиції, в порушення вимог чинного законодавства, при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним 04.02.2016р. між ОСОБА_3 та ТОВ "Імені ОСОБА_2" належним чином не перевірила, чи вже зареєстровані права оренди на спірні земельні ділянки, внаслідок чого неправомірно здійснила повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 29.09.2015 р.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання, що реєстрація права оренди земельної ділянки за договором оренди землі, укладеного 04.02.2016р. між ОСОБА_3 та ТОВ "Імені ОСОБА_2", реєстраційною службою Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області проведена без дотримання вимог чинного законодавства, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача, як правомірного орендаря землі.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із статтею 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що розташована на території Кузьминецької сільської ради, Гайсинського району загальною площею 1,3 га кадастровий №:02:007:0019. Відтак, адміністративний позов ТОВ "Кузьминецьке" належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер та позов підлягає задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені судові витрати у даній справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення реєстраційної служби Гайсинського районного иуправління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2016 р., індексний номер 28432047 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 04.02.2016 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Імені ОСОБА_2" .

Стягнути на користь ТОВ «Кузьминецьке» (вул. Леніна,11, с.Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область, ) судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення №64 від 25.04.2016р. у розмірі 1 378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) за рахунок бюджетних асигнувань відділу з питань Державної реєстрації ОСОБА_1 районної державної адміністрації Вінницької області (вул. 1 Травня, 40, м.Гайсин, Вінницька область, 23700).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна