Справа № 819/1747/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Справа № 876/9696/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоптторг» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоптторг» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У червні 2015 року позивач ТзОВ «Тернопільоптторг» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «P» № від 26.01.2015 р. Тернопільської ОДПІ про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 571737 грн., в тому числі за основним платежем 381158 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 190579 грн..

Відповідач Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З цією постановою суду не погодився позивач ТзОВ «Тернопільоптторг» і оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції прийнята з грубим порушенням норм матеріального права, невірним застосуванням норм процесуального права та повним ігноруванням міжнародної судової практики, що потягло за собою прийняття протиправного рішення, а тому постанова суду від 03.08.2015 року підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом під час розгляду справи об`єктивно не з'ясовувались обставини щодо фактичного здійснення господарських операцій за якими ТзОВ «Тернопільоптторг» сформований податковий кредит по ПДВ. Позивачем були подані копії документів, які в повній мірі підтверджують реальність господарських операцй щодо постачання нафтопродуктів від ТзОВ «Талис Плюс» до ТзОВ «Тернопільоптторг» за червень 2014 р., а саме: копія договору поставки нафтопродуктів, копія податкової накладної, копія акту приймання-передачі нафтопродуктів, копія додаткової угоди до договору поставки нафтопродуктів, копія паспортів якості та сертифікатів відповідності поставлених нафтопродуктів, а також копії товарно-транспортних накладних, згідно з якими відбулась поставка нафтопродуктів на АЗС апелянта. Таким чином, вважає апелянт, надані до матеріалів справи письмові докази цілком і повністю підтверджують факт здійснення господарських операцій між контрагентами ТзОВ «Тернопільоптторг» та ТзОВ «Талис Плюс» за червень 2014 р.. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги преюдиційні факти встановлені ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014р. у справі № 804/11320/14, якою залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2014р., якою визнано протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення зустрічної звірки ТзОВ «Талис Плюс» щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку за червень 2014 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 року та прийняти нову постанову, якою позов задоволити повністю.

Відповідач Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в засідання суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідачем Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача TзOB «Тернопільоптторг» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при взаємовідносинах з TOB «Талис Плюс» за період діяльності з 01.01.2014 р. по 01.12.2014 р..

За результатами перевірки оформлено акт від 05.01.2015 р. №3/19-18-22-02-10, у якому зафіксовано порушення позивачем: ст.22, ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податку на додану вартість до сплати на 4945729 грн., в тому числі за червень 2014 р. на 4564571 грн. та за липень 2014 р. на 381158 грн.. Із цієї суми, 4564571 грн. донараховано по акту документальної виїзної перевірки № 7544/22-01/37076604 від 08.10.2014 р.. Додатково до донарахованих сум по акту перевірки № 7544/22-01/37076604 від 08.10.2014 р. за період діяльності з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р. донараховано ПДВ за липень 2014 року на суму 381158 грн. (а.с. 13-18 Т.1).

На підставі акту перевірки від 05.01.2015р. №3/19-18-22-02-10 Тернопільською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2015р. № про збільшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в розмірі 571737 грн., в тому числі основний платіж - 381158 грн., штрафна (фінансова) санкція - 190579 грн. (а.с. 19 Т.1).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості вказаних вище тверджень ДПІ про порушення позивачем вимог податкового законодавства та щодо правомірності оскарженого ППР від 29.01.2015 року, з врахуванням наступного.

Із матеріалів справи та змісту Акту податкової перевірки видно, що між позивачем TзOB «Тернопільоптторг» (Покупець) та TзOB «Талис Плюс» (Постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів від 01.06.2014 №01/06-38П. Згідно п.1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому «Товар», згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна Товару та строки поставки визначаються Сторонами в Додаткових угодах до Договору, які є його невід'ємною частиною (п. 1.2 Договору). Загальна сума Додаткової угоди до договору від 01.06.2014 р. складає 29674376,57 грн.. Якість Товару, що поставляється, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) та державним стандартам (ДСТУ), діючим на території України і підтверджуватись паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника (п. 3.1 Договору). Товар поставляється Покупцеві партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до Договору на умовах EXW - резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз, що належать ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності або використовується ним на підставі цивільно - правових договорів (п. 4.2 Договору). Покупець проводить приймання Товару по кількості і якості відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, збереження відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту і зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 року за N805/15496, відповідно до діючого законодавства України, а також з умовами даного Договору й Додатка до нього (п. 6.1 Договору). Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2015р., а в частині розрахунків до їх повного завершення (п. 11.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного вище Договору надано податкову накладну №66 від 30.06.2014 на суму 29674376,57 грн., в тому числі ПДВ 4945729,43 грн.. Згідно картки рахунку 631 за 2014 рік по контрагенту TOB «Талис Плюс», 01.06.2014р. TOB «Тернопільоптторг» отримано бензин А-95, бензин А-95Р, дизельне паливо та бензин А-92, разом на суму 29674376,57 грн., в тому числі ПДВ 4945729,43 грн. (а.с. 20-26 Т.1).

У акті документальної виїзної перевірки ТзОВ «Тернопільоптторг» по взаємовідносинах з TзOB «Талис Плюс» за період діяльності з 01.06.2014р. по 30.06.2014р. № 7544/22-01/37076604 від 08.10.2014 р. вказано, що правочини укладені між TOB «Тернопільоптторг» (Покупець) та TOB «Талис Плюс» (Постачальник) у червні 2014 року не спричинили реального настання юридичних наслідків. Як результат в акті перевірки № 7544/22-01/37076604 від 08.10.2014р. зроблено висновок, що TзOB «Тернопільоптторг» при оформленні взаємовідносин з TOB «Талис Плюс» порушено вимоги ст.22, ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року на 495729 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за червень 2014 року в сумі 4564571 грн. та завищення від'ємного значення (рядок 19 декларації) за червень 2014 року в сумі 381158 грн. (а.с. 63-73 Т.1).

На підставі акту перевірки від 08.10.2014 №7544/22-01/37076604 Тернопільською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.10.2014 р. форми «Р» № на суму 6846856,50 грн., в тому числі основний платіж - 4564571 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 2282285,50 грн., та форми «В4» № на суму 381158 грн. - завищення від'ємного значення по ПДВ, яке не враховано у зменшення суми боргу з податку, що виник за попередні звітні періоди.

Тернопільською ОДПІ у акті перевірки від 05.01.2015 №3/19-18-22-02-10 враховано, що Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (затверджено назом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 №678, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 року за №2094/24626) встановлено, що якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума: у декларації враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду.

Враховуючи, що платником завищене значення рядка 19 декларації за червень 2014 року у розмірі 381158 грн., що зараховано до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (липень 2014 року), перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість при взаємовідносинах з TOB «Талис Плюс» встановлено заниження податку на додану вартість на суму 4945729 грн., в тому числі за червень 2014 року на 4564571 (донараховано попереднім актом перевірки) та за липень 2014 року на 381158 грн..

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року в справі № 819/285/15-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог TзOB «Тернопільоптторг» про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 20.10.2014 р. форми «Р» № та форми «В4» №, які були винесені на підставі Акта перевірки №7544/22-01/37076604 від 08.10.2014 року.

Судом першої інстанції по розглядуваній справі вірно враховано, що відповідно до статей 656, 658, 662 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відсутність реального здійснення господарських операцій та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів, не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податків - учасників відповідних операцій.

Згідно з п.22.1 ст.22 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів ( робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Відповідно до п.198.1 «а» ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка патника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповіднодо п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У випадку коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 123.1 ст. 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Крім цього, відповідно до пп.5.4.1 п.5.4 ст.5 Наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 р. за № 805/15496, вказано, що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568, та ГОСТ 27352-87 «Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общин технические требования».

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою N 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°C відповідно до ГОСТ 3900.

Згідно п.5.5 ст.5 Наказу Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 року № 271/121 «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.08.2007 р. за № 762/14029, вказано, що облік якості нафти та/або нафтопродукту ведеться за кожним резервуаром, а також партією нафтопродуктів, що міститься в тарі.

Також, у пп.5.6. ст.5 того ж наказу вказано, що згідно з результатами випробувань проб нафти та/або нафтопродуктів випробувальна лабораторія оформлює паспорт якості за формою N 11-НК.

Паспорт, що видається випробувальною лабораторією на нафту або нафтопродукт, який відпускається, заповнюється в повному обсязі показників, обумовлених нормативним документом на нафтопродукт. Значення показників, що не визначались випробувальною лабораторією, переносяться з даних паспорта, виданого вантажовідправником чи іншою випробувальною лабораторією, до якої проба надсилалась на випробування, про що робиться відповідна примітка. У паспорті якості робиться висновок про відповідність (невідповідність) нафти або нафтопродукту вимогам нормативного документа або ставиться штамп "Стандартний" чи "Нестандартний". У паспорті якості зазначаються номер та дата його видачі. Паспорт якості підписується лаборантом, що заповнював паспорт якості, та начальником лабораторії, підписи завіряються печаткою. Паспорти якості, видані вантажовідправником (отримані з транспортними документами) по одному примірнику від кожної партії нафти та/або нафтопродукту, зберігаються в організації не менше трьох місяців після реалізації даної партії нафтопродукту.

Відповідно до положень пп.6.1.2 п.6.1 ст.6 Наказу № 271/121 від 04.06.2007 року, з прибуттям транспортних засобів оператор (або інша відповідальна особа) зобов'язаний: - порівняти номери та назви транспортних засобів з номерами та назвою, зазначеною в транспортних документах; - перевірити наявність та цілісність пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) (у разі пломбування транспортних засобів вантажовідправником), чистоту нижніх зливних пристроїв транспортних засобів, наявність маркування на тарі з нафтопродуктами, відповідність маркування відвантажувальним документам та справність тари; - перевірити наявність, повноту і правильність заповнення паспортів якості і копій сертифікатів відповідності (на продукти, що підлягають обов'язковій сертифікації в Україні) і перевірити дані паспортів якості на відповідність вимогам нормативних документів.

Як передбачено пп.6.1.22 п.6.1 ст.6 Наказу № 271/121 від 04.06.2007 року, до акта приймання нафти та/або нафтопродукту за якістю за формою N 14-НК, складеного у відповідності до вимог цієї Інструкції, мають бути додані: - паспорт якості нафти та/або нафтопродукту вантажовідправника і копія сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання іноземного сертифіката (якщо продукт підлягає обов'язковій сертифікації в Україні); - транспортний документ (накладна, коносамент); - пакувальні ярлики з тарних місць, у яких розміщено розфасовані нафтопродукти неналежної якості; - документи, що підтверджують повноваження учасників у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю; - паспорт якості, виданий випробувальною лабораторією згідно з результатами випробувань нестандартних нафти та/або нафтопродуктів, та акт відбирання проби; - інші документи (за наявності), що свідчать про причини псування і невідповідності якості нафти та/або нафтопродуктів.

Отже, для кожної партії нафтопродуктів при їх отримані з резервуарів мав бути паспорт якості виданий вантажовідправником.

Матеріали справи підтверджують, що позивачем такі паспорти якості не надавалися під час проведення перевірки. Долучені до матеріалів справи паспорти якості не можуть слугувати доказом відвантаження нафтопродуктів з нафтобаз, які належать ПАТ "Дніпронафтопродукт", оскільки такі паспорти якості видавалися випробувальною лабораторією ТОВ "Кременчукнафтопродукт Груп" при проведенні лабораторних робіт на заводі виробнику нафтопродуктів - ПАТ "Укртатнафта".

З матеріалів справи не видно взаємовідносин позивача чи ТОВ «Талис Плюс» з ПАТ «Укртатнафта» по ланцюгу постачання нафтопродуктів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає про ненадання позивачем для перевірки та відсутність в матеріалах справи заявок на поставку товару та рахунків-фактур.

Відтак відсутність належних первинних документів свідчить про відсутність факту здійснення господарських операцій ТзОВ «Тернопільоптторг» у червні 2014 року з ТзОВ «Талис Плюс».

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені факти, дають підстави вважати, що фактичного здійснення господарської операції по поставці нафтопродуктів від ТзОВ «Талис Плюс» на ТзОВ «Тернопільопторг» не було, а долучені позивачем до матеріалів справи документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів.

При цьому, слід зазначити, що наведені вище правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції. Визначальним є реальність існування господарських операцій.

Доводи представника апелянта про преюдиційність обставин встановлених ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014р. у справі № 804/11320/14, якою залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2014р., якою визнано протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення зустрічної звірки ТзОВ «Талис Плюс» щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку за червень 2014 року, є безпідставними.

Так, предметом дослідження у вищезазначених судових рішеннях була правомірність проведення зустрічної звірки у ТзОВ «Талис Плюс», а не дослідження взаємовідносин з ТзОВ «Тернопільопторг», а тому вищенаведені судові рішення не мають преюдиціального значення для вирішення даної адміністративної справи і не спростовують висновків викладених в акті перевірки Тернопільської ОДПІ.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Тернопільоптторг».

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоптторг» - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоптторг» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.06.2016 року.