Справа № 466/2932/16-а
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2932/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Свірідової В.В.

при секретарі Степанюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Шипівдич Б.І.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

24.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Шипівдич Б.І.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №716887 від 22.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що постановою серії ПС2 №716887 від 22.03.2016 року в справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень за те, що він 22.03.2016 року о 19.45 год. на вул. І. Виговського - Любінська в м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, проїхав на заборонений сигнал світлофора - жовтий, порушивши п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху. При цьому зазначив, що інспектором патрульної служби при винесенні постанови не взято до уваги його пояснень, не враховано ступені його вини, інших обставин. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню. Дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права та охоронювані законом інтереси.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак від нього на адресу суду поступила заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Львові, інспектор УПП у м. Львові Шипівдич Б.І.С., будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, однак попередньо начальник Управління патрульної поліції у м. Львові Пузиревський А. надав суду письмові заперечення проти адміністративного позову, просив відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, та проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 41 ч. 1 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху передбачено, що жовтий сигнали світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Справи про вказане адмінправопорушення мають право розглядати і накладати адмінстягнення працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП).

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено, що інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у м. Львові лейтенантом поліції Шипівдич Б.І.С. 22.03.2016 року відносно позивача винесено постанову серії ПС2 № 716887 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 425 грн. за те, що він 22.03.2016 року о 19.45 год. на вул. І. Виговського - Любінська в м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, проїхав на заборонений сигнал світлофора - жовтий, порушивши п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху.

Разом з тим, суд вважає, що відповідач не довів того факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови прийняв зазначене рішення на підставі об'єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду не представлено.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що інспектором УПП у м. Львові порушено норми ст. 245 КУпАП, а саме відповідачем не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об'єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, спірну постанову визнати протиправною та скасувати як незаконну.

Керуючись ст. ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 6, 7-12, 41, 69, 71, 86, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Шипівдич Б.І.С. серії ПС2 № 716887 від 22.03.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів через Шевченківський районний суд м. Львова до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя В. В. Свірідова