Справа № 810/930/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року (10:52 год.) м. Київ №810/930/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛБАНК" ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_3, довіреність реєстр. №458 від 05.0з2.2016

представників відповідача: ОСОБА_4, довіреність №736 від 14.03.2016

ОСОБА_5, довіреність №5308 від 29.12.2015

представника третьої особи: не з'явився

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛБАНК" ОСОБА_2, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку №18284/П-1-980 від 09.07.2015;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку №18284/П-1-980 від 09.07.2015.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 18.03.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №810/930/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 09.07.2015 вона уклала з ПАТ «Радикал Банк» договір банківського рахунку, в порядку та на умовах якого банком було відкрито поточний рахунок. 9 липня 2015 року позивач поповнила зазначений рахунок на суму 200000,00 грн. шляхом внесення відповідних готівкових коштів через касу ОСОБА_6.

У цей же день Національний банк України прийняв рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_6, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб призначив уповноважену особу Фонду, якій делегував усі повноваження ліквідатора банку, у тому числі й щодо задоволення вимог кредиторів. У подальшому позивач звернулась до уповноваженої особи на ліквідацію банку із заявою про включення її до реєстру вкладників для виплати за рахунок Фонду гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом, однак уповноважена особа, на думку позивача, неправомірно відмовила їй у включенні до реєстру вкладників.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що операція (транзакція) позивача з поповнення рахунку шляхом внесення готівки через касу банку була фіктивною (в дійсності не відбувалась), а фінансові документи за наслідками такої операції були складені з метою забезпечення одержання відшкодування за рахунок коштів Фонду за вкладом іншої особи понад гарантовану суму.

Третьою особою письмових пояснень за позовом до суду не було надано.

Позивач та його представник у судовому засіданні по справі 19.05.2016 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні по справі 19.05.2016 проти задоволення позову заперечували та просили у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання по справі 19.05.2016 не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2015 року ОСОБА_1 уклала з ПАТ «Радикал Банк» договір банківського рахунку №18284/П-1-980, в порядку та на умовах якого Банк відкрив поточний рахунок у гривні №8284 та зобовязувався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування протягом операційного часу, але в межах режиму роботи установи ОСОБА_6, в якому здійснюється операція (а.с. 8-9).

Як стверджує позивач, 09.07.2015 вона особисто через касу Печерського відділення №3 ПАТ «Радикал Банк» внесла на рахунок №8284 готівкові кошти в сумі 200000,00 грн., на підтвердження чого Банк видав їй квитанцію №11778 від 09.07.2015 (а.с. 93).

З виписки по особовому рахунку №8284 вбачається, що транзакція з поповнення рахунку на суму 200000,00 грн. в операційній системі ПАТ «Радикал Банк»» АБС Б-2 проведена банком 09.07.2015 о 14:36:25 год., вхідний залишок коштів (на початок дня 09.07.2015) - 0,00 грн.; вихідний залишок (на кінець дня) - 200000,00 грн. (а.с. 89).

Того ж дня, а саме 09.07.2015, постановою Правління Національного банку України №452/БТ ПАТ «Радикал Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 №130 з 10.07.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» (а.с. 54-55).

В силу положень статті 36 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 10.07.2015 призупинені всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту), повноваження усіх органів управління банку та органів контролю перейшли до Фонду, припинено задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

У подальшому постановою Правління Національного банку України від 09.11.2015 №769 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» (а.с. 56).

На підставі вказаної постанови Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 №203 про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду - ОСОБА_2, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені статтями 37, 38 47-51 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на два роки з 10.11.2015 до 09.11.2017 включно (а.с. 57).

На виконання вимог статей 37, 38 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою забезпечення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 вказаного Закону, уповноваженою особою Фонду видано наказ від 09.11.2015 № 204 «Про визнання правочинів нікчемними», в якому визначені критерії, за якими мають оцінюватися правочини і транзакції банку на предмет висновків щодо їх дійсності (а.с. 60).

Так, відповідно до вказаного наказу ПАТ «Радикал Банк» вирішив вважати нікчемними правочини, зокрема: транзакції у системі АБС Б-2 з розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через каси банку 09.07.2015 поза межами робочого часу та/або операційного дня; транзакції в системі АБС Б-2 з розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси 09.07.2015 за одним й тим самим часом проведення транзакцій в одній касі одним і тим же касиром.

Перелік правочинів, які визнані нікчемними з вказаних підстав, наведено у Додатку №1, який є невідємною частиною наказу від 09.11.2015 № 204.

З витягу з вказаного додатку вбачається, що до нього включено транзакцію з поповнення рахунку позивача №8284 з рахунку №4 на суму 200000,00 грн., яка була здійснена 09.07.2015 о 14:36 (а.с. 61).

У подальшому ПАТ «Радикал Банк» направив позивачу листа від 19.11.2015 №3853/15, в якому повідомив, що правочин, вчинений (укладений) ОСОБА_6 з ОСОБА_1, а саме: транзакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу «поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами» на суму 200000,00 грн., дата вчинення транзакції 09.07.2015, час вчинення транзакції 14:36 є нікчемним з підстав, визначених пунктами 1, 2 та 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 13).

Висновок уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину - транзакції ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на поточний рахунок ОСОБА_1 коштів на суму 200000,00 грн. став підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи бездіяльність відповідача по невключенню ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правовідносини, пов'язані з відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, насамперед, регулюються Цивільним кодексом України (надалі ЦК України) та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 3 вказаного Закону передбачено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Статтею 26 Закону №4452-VI встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами закріплено у статті 27 Закону №4452-VI.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий курєр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина 5 статті 27 Закону № 4452-VI).

Відповідно до статті 28 Закону №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Аналогічні положення містить й розділ ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року.

Зокрема, за змістом пункту 2 та 3 розділу IV цього Положення Фонд складає на підставі переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Таким чином, умовою, з якою Закон №4452-VI повязує право фізичної особи на відшкодування коштів за її вкладом, є укладення з банком договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку.

Відповідно до приписів частини другої статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У частині третій статті 38 Закону №4452-VI закріплено перелік із девяти підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

За приписами частини 4 статті 38 Закону №4452-VI Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями застосовувати до правочинів, у тому числі договорів, наслідки нікчемності, у випадку, коли такий правочин відповідає принаймні одному з критеріїв, перелічених у частині третій статті 38 Закону №4452-VI.

Поряд з цим, нормами Закону №4452 не передбачено певних дій щодо визнання правочинів нікчемними. З аналізу викладених положень закону слідує, що для застосування наслідків нікчемності правочину достатнім є лише виявлення Уповноваженою особою Фонду за наслідками перевірки такого правочину, який підпадає під критерії, закріплені у частині третій статті 38 Закону №4452.

На виконання приписів наведених норм Закону, наказом Уповноваженої особи Фонду створена комісія та призначено проведення перевірки укладених банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки (надалі - правочини).

Метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами ОСОБА_6 виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені у частині третій статті 38 Закону №4452.

Судом встановлено, що за наслідками проведеної перевірки було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами ОСОБА_6 сум гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Так, в ході зазначеної перевірки було виявлено ряд операцій із зняття готівкових коштів з рахунків фізичних осіб, відкритих в установі банку, з подальшим нібито внесенням знятої суми на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в установі банку, в межах гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок Фонду.

При цьому, зазначені операції були вчинені посадовими особами ОСОБА_6 за межами операційного часу з одночасною реєстрацією в системі АБС Б2 за одним і тим самим часом проведення транзакції в одній касі, одним і тим же касиром. Крім того, за наявними в банку первісними документами вказані послуги були надані клієнтам банку в той час, як обсяг проведених операцій перевищував наявні в касі банку залишки готівкових коштів, або коли взагалі мало місце відсутність будь-яких залишків готівки в касі банку чи підкріплення каси протягом операційного дня.

Зазначені операції мали нетиповий характер і результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що транзакція ПАТ «Радикал Банк» щодо поповнення поточного рахунку позивача №8284 була здійсненна з рахунку 4 в операційній касі Печерського відділення №3 ПАТ «Радикал Банк», 09.07.2015 о 14:36:25 год.

Вивчаючи обставини, за яких ПАТ «Радикал Банк» було проведено транзакцію, щодо якої відповідачем виявлено ознаки нікчемності, судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки ПАТ «Радикал Банк» щодо відкритих рахунків та журналу відкритих рахунків в період з початку року (01.01.2015) по день, що передував віднесенню ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних (08.07.2015), ПАТ «Радикал Банк» фізичним особам було відкрито 580 рахунків.

Водночас, 09.07.2015, тобто в день віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ №452/БТ, співробітниками ПАТ «Радикал Банк» фізичним особам було відкрито 503 поточних рахунки за балансовим рахунком 2620 (а.с.112).

Згідно із статистичною довідкою ПАТ «Радикал Банк» кількість транзакцій по зарахуванню коштів на рахунки фізичних осіб в операційних касах відділень банку 09.07.2015 склала 406 операцій на загальну суму 69 085 968,20 грн., для порівняння: кількість операцій за 09.04.2015 - 4 операції на загальну суму 487890,00 грн.; за 08.05.2015 - 8 операцій на загальну суму 60760,83 грн.; за 09.06.2015 - 4 операції на загальну суму 102779,50 грн.) (а.с.107).

Відповідно до даних оборотно-сальдового балансу банку, впродовж дня 09.07.2015 сума зобов'язань ПАТ «Радикал Банк» за поточними рахунками фізичних осіб збільшилась у 7,3 разів (вхідний залишок на початок дня 15 138 699,01 грн.; вихідний залишок на кінець дня 95 034 043,41 грн.).

Судом встановлено, що транзакція з поповнення рахунку позивача здійснювалась посадовою особою Печерського відділення №3 ПАТ «Радикал Банк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька 1а ОСОБА_7, що підтверджується довідкою ПАТ «Радикал Банк» (а.с.105).

Згідно з даними оборотно-сальдового балансу Печерського відділення № 3 ПАТ «Радикал Банк» упродовж банківського дня 09.07.2015 в операційній касі проведено 160 транзакцій з готівкою на загальну суму 9617092,57 грн., з яких:

- 138 транзакцій - з відображення операцій по внесенню готівки до каси відділення на загальну суму 4593695,37 грн.;

- 22 транзакції - з відображення операцій по видачі готівки з каси банку на загальну суму 5023397,20 грн.

При цьому, станом на початок дня 09.07.2015 залишок готівки у касі відділення становив 434471,34 грн., а станом на кінець дня 4769,51 грн. (а.с. 106).

У контексті вищевказаного, суд зазначає, що транзакція з поповнення поточного рахунку позивача на суму 200 000,00 грн. здійснена 09.07.2015 о 14:36 год. через касу Печерського відділення №3 ПАТ «Радикал Банк», що підтверджується витягом з виписки по рахунку №4 за 09.07.2015 (а.с.90).

Із зазначеної виписки по рахунку №4 судом встановлено, що 09.07.2015 о 14:36 год. через операційну касу Печерського відділення №3 ПАТ «Радикал Банк» старшим касиром ОСОБА_7, одномоментно виконано 9 (девять) касових операцій з поповнення поточного рахунку клієнта власними готівковими коштами на суму по 200 000,00 грн. кожна, у тому числі поповнення рахунку позивача.

Судом встановлено, що в рамках перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, Уповноваженою особою Фонду створена комісія, якій доручено провести службове розслідування за фактами:

- здійснення посадовими особами банку операцій щодо розміщення вкладів клієнтів банку через рахунки каси банку, які було здійснено 09.07.2015 поза межами робочого часу та/або операційного дня;

- щодо розміщення вкладів клієнтів банку через рахунки каси банку, які було здійснено 09.07.2015 з одночасною реєстрацією у системі АБС Б-2 за одним й тим самим часом проведення транзакції в одній касі одним і тим же касиром;

- щодо розміщення вкладів клієнтів банку через безготівкові операції по рахунках клієнтів у банку, які було здійснено 09.07.2015 поза межами робочого часу та/або операційного дня.

Результати службового розслідування викладені в акті ПАТ «Радикал Банк» від 19.10.2015 (а.с.62-66).

В акті службового розслідування відображено дані практичного експерименту щодо часу, необхідного для перерахунку суми готівки 200 000,00 грн., в результаті якого встановлено, що загальний час, необхідний для прийому, перерахунку готівкових коштів у сумі 200000,00 грн. та видачі прибуткових документів, становить від 1 хвилини до 3 хвилин 40 секунд в залежності від номіналу банкнот.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи у сукупності, суд погоджується з доводами Уповноваженої особи Фонду щодо відсутності у касира обєктивної можливості фактично здійснити за одну хвилину девять операцій з оприбуткування готівки з наступним проведенням таких операцій в автоматизованій банківській системі, і що в дійсності при виконанні операції з поповнення рахунку позивача переміщення реальних грошових коштів не відбувалось, а лише здійснювалась імітація таких операцій за рахунок внутрішніх банківських проводок в автоматизованій банківській системі Б2.

Суд приймає до уваги, що кількість укладених ПАТ «Радикал Банк» 09.07.2015 договорів, кількість операцій банку, які були проведені банком у рамках цих договорів у операційний день та за межами робочого дня банку, є аномальною та не характерною для звичайної діяльності банківської установи, а в контексті з прийняттям НБУ рішення про віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних, та неможливості проведення операцій наступним операційним днем (з огляду на введення тимчасової адміністрації), ще й свідчить про те, що метою проведення таких операцій не було ведення звичайної банківської діяльності.

Суд також зазначає, що з виписки по рахунку №4 каси Печерського відділення №3 ПАТ «Радикал Банк» (м.Київ, вул. Лейпцизька, 1-а) за 09.07.2015 вбачається, що 09.07.2015 о 14:44 год. по поточному рахунку №6141, який відкритий на імя ОСОБА_8, зареєстрована транзакція по виплаті коштів з поточного рахунку ОСОБА_8 на суму 3 050 133,70 грн., а поряд з цим в період з 14:36 год. по 15:09 год. по рахункам ряду вкладників, в тому числі і позивача, проводились транзакції по поповненню рахунку власними коштами через касу банку на загальну суму 2 950 000,00 грн., що, як стверджує відповідач, свідчить про дроблення вкладу ОСОБА_8 між іншими фізичними особами в межах гарантованої суми (а.с.90).

Також, з виписки по рахунку №6 каси Печерського відділення ПАТ «Радикал Банк» (м.Київ, бульвар Лесі Українки, 21-А) за 09.07.2015 вбачається, що 09.07.2015 о 17:42 год. по поточному рахунку №6141, який відкритий на імя ОСОБА_8, зареєстрована транзакція по виплаті коштів з поточного рахунку ОСОБА_8 на суму 2 317 715,04 грн., а перед цим в період з 17:41 год. по 17:42 год. по рахункам ряду вкладників банку, проводились транзакції по поповненню рахунку власними коштами через касу банку на таку ж суму 2 317 715,04 грн., що на думку відповідача свідчить про дроблення вкладу ОСОБА_8 між іншими фізичними особами в межах гарантованої суми (а.с.91).

Вказані операції призвели до того, що ОСОБА_8, залучивши кошти в сумі, що не перевищує граничного розміру відшкодування коштів за вкладами на рахунки інших фізичних осіб, в тому числі й позивача, фактично розділив суму власного вкладу на частини з метою отримання відшкодування коштів за власним вкладом в сумі, що перевищує розмір граничного відшкодування, через третіх осіб.

Крім того, суд під час розгляду справи запропонував позивачу надати відповідні пояснення щодо часу звернення до установи банку з заявою на переказ готівки, інших обставин, повязаних з її зарахуванням у якості свідка, проте позивач від дачі показань як свідок відмовись.

У той же час, надані позивачем усні пояснення в судовому засіданні 19.05.2016 не узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Зокрема, позивач зазначила, що 09.07.2015 вона зі своїм чоловіком вирішили відкрити депозитний рахунок в ПАТ «Радикал Банк», а тому звернулись до Печерського відділення №3 ПАТ «Радикал Банк» за адресою: м. Київ, Лейпцизька 1-а. Як зазначає позивач, вона прийшла до відділення банку в обідній час та зайшла до кабінету, в якому підписала документи (договір, бланки із запитаннями), а потім через касу у відділенні банку внесла кошти у сумі 200000,00 грн., купюрами номіналом по 200 грн., черг до каси у відділенні банку практично не було.

Позивач стверджує, що процедура безпосереднього внесення коштів до каси банку тривала 10-15 хвилин.

Крім того, позивач зазначила, що на заяві на переказ готівки не її особистий підпис, хоча такий документ вона підписувала, а договір, копія примірника якого знаходиться в матеріалах справи вона, ОСОБА_1, заповнювала особисто.

Проте, суд звертає увагу на те, що відповідно до витягу з журналу відкриття аналітичних рахунків за 09.07.2015 (а.с.92) рахунок позивача відкрито о 23:44 год., а відповідно до витягу з журналу виконання звітів за 09.07.2015, в якому відображено фактичну кількість роздрукованих договорів банківського рахунку вбачається, що перший договір роздруковано оператором ОСОБА_9 о 22:47 год., в той час як транзакція позивача з поповнення рахунку власними коштами здійснена о 14:36 год.

Водночас, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать, операція із зарахування готівки на поточний рахунок позивача відбулась о 14:36 год. 09.07.2015, одночасно (у ту ж хвилину) з операцією позивача відбулось ще 8 аналогічних операцій, а у цей же день в Печерському відділенні №3 ПАТ «Радикал Банк» проведено 160 операцій з готівкою, у тому числі 138 операцій з внесення готівки до каси та 22 операції з видачі готівки з каси.

Отже, в даному випадку як свідчать обставини справи та виявлено під час перевірки Уповноваженою особою Фонду, видача/виплата або перерахування реальних грошових коштів в дійсності не проводилась, натомість на підставі поданих банку платіжних документів внаслідок проведення внутрішніх банківських проводок із внесення/видачі готівки з каси відбувалось виключно коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду обов'язку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування за такими операціями.

Суд переконаний, що наслідком такого правочину є надання переваги окремим вкладникам ПАТ «Радикал Банк», розмір вкладів яких перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, що полягає у можливості отримання всієї суми вкладу за рахунок коштів Фонду внаслідок подрібнення власного вкладу і його подальшого зарахування на рахунки фізичних осіб.

Про штучність та фіктивність правочину і створення правових підстав для отримання позивачем сум гарантованого відшкодування за наведеними вище операціями свідчить, зокрема, і той факт, що всі ці операції проводились у той час, коли Банк був віднесений до категорії неплатоспроможних, мав значну кількість невиконаних грошових зобовязань перед іншими клієнтами - кредиторами ОСОБА_6 та не міг своєчасно і в повному обсязі виконувати їх грошові вимоги.

Вищезазначені обставини позивачем не спростовані, як і не надано аргументованих пояснень з приводу доцільності здійснення поповнення рахунку у неплатоспроможному банку, який на той момент вже не виконував та не міг виконувати свої зобовязання перед клієнтами.

Пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI передбачено, що нікчемними є правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з частиною 1, 2 статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Отже, правочин, спрямований на безпідставне та незаконне заволодіння майном держави вважаться таким, що порушує публічний порядок, а відтак нікчемний. В силу частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

В свою чергу відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Суд зазначає, що вчинений позивачем і ОСОБА_6 правочин, а саме: транзакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу «поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами» на суму 200 000,00 грн., дата вчинення транзакції 09.07.2015, час вчинення транзакції 14:36 є нікчемним, оскільки його метою є надання окремим кредиторам ПАТ «Радикал Банк» переваг (пільг), прямо не встановлених для них, шляхом отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду понад гарантовану суму.

Про нікчемність правочинів (транзакцій), внаслідок чого надається перевага одному вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, внаслідок надання можливості отримати за рахунок коштів Фонду відшкодування, яке перевищує 200000,00 грн., з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI, частини 1 статті 236 ЦК України зазначив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 31.03.2016 К/800/54796/15 (номер рішення в ЄДРСР 56911970), від 26.04.2016 К/800/354/16 (номер рішення в ЄДРСР 57491746).

При цьому судом враховано, що позивач, маючи можливість вчинити відповідні дії на захист своїх прав, не скористалась відповідним правом та не оскаржила наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» від 09.11.2015 №204 про нікчемність транзакції ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошових на суму 200000,00 грн.

Водночас, задоволення позовних вимог про вчинення уповноваженою особою Фонду дій щодо надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача, як вкладника, за умови чинності наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» від 09.11.2015 №204 є неможливим.

Аналогічна правова позиція неодноразово підтримана Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 13.01.2016 № К/800/36214/15.

Крім того, суд зазначає, що уповноваженою особою Фонду в межах чинного законодавства вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, та повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення протиправних дій тощо. Тобто, фактично, уповноваженою особою вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду. Таким чином, суд не вбачає у даному випадку ознак протиправної бездіяльності відповідача під час формування переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» правомірно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і про відсутність правових підстав для зобовязання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач належних і достатніх доказів, які б спростували доводи відповідача про нікчемність транзакції з поповнення рахунку ОСОБА_1, суду не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Доказів понесення вказаних витрат відповідачем матеріали справи не містять.

В судовому засіданні по справі 19.05.2016 проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст постанови виготовлено та підписано 24.05.2016.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.