Справа № 299/3679/15а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Справа № 876/3064/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення нарахованої суми допомоги по догляду за дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі №2а-381/11; стягнути з відповідача на її користь нараховану відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року суму державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 3395,55 грн.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі №2а-381/11. Стягнено з управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 нараховану відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі №2а-381/11 суму державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 3395 грн. 55 коп.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач звернулась до відділу примусового виконання рішень з виконавчим листом №2а-381/11, виданим Виноградівським раж тним судом Закарпатської області 06.02.2015 року на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, яке набрало законної сили, однак до теперішнього часу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 3 395,22 грн. нарахована, проте не стягнута, оскільки відсуті кошти для виконання цього зобов'язання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що має місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання бездіяльності управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області протиправною та стягнення з відповідача нарахованої відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року суми державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 3 395, 55 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якій просить скасувати постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно з офіційним веб-сайтом Державної казначейської служби України: «станом на січень 2016 року у Державній казначейській службі України знаходиться понад 109 тисяч виконавчих документів на суму більше 1807,00 млн. грн., які підлягають виконанню за бюджетною програмою КПКВК 3504040. Отже, Державною казначейською службою України у 2016 році планується здійснити перерахування коштів за рішеннями судів, поданих до територіальних органів Казначейства України протягом квітня-липня 2013 року».

Станом на 15.02.2015 року по коду економічної класифікації 2800, з якого провадиться оплата коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, залишок коштів становить 0,00 грн.

Таким чином виконання судового рішення, згідно виконавчого листа №2а-381/11 від 06.02.2015 р., виданого Львівським адміністративним апеляційним судом, буде виконано за наявності відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, що спрямовані на виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі №2-а/381/11 визнано протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 соціальної допомоги у повному розмірі за період з 18.08.2010 року по 29.12.2010 року та зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 18.08.2010 року по 29.12.2010 року на підставі ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», з урахуванням проведених виплат.

Із копії листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області №Є-454/02-22/03, Є-454/02-22/02/1/3772 від 16.12.2015 року вбачається, що на звернення ОСОБА_1 позивачу повідомлено наступне: На виконанні у відділ примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-381/11, виданого 06.02.2015 року Виноградівським районним судом, про: «зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Виноградівської державної районної адміністрації Закарпатської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 18.08.2010 року по 29.12.2010 року на підставі встановленому ст. 43 Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з урахуванням проведених виплат». Відповідно до статтей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 23.02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для самостійного виконання до 02.03.2015 року, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» 24.02.2015 року за №526/9-152 Управління праці та соціального захисту населення Виноградівської РДА Закарпатської області листом від 25.03.2015 року за №07-06/1616 повідомило відділ ПВР, що стягувану по виконавчому провадженню ОСОБА_1 нарахована допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 3395,22 грн., зазначену суму коштів не виплачено, у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки. Окрім цього, в листі також зазначено, що у разі, якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою по зміну способу і порядку виконання рішення.

26.03.2015 року державним виконавцем до Виноградівського районного суду Закарпатської області направлено подання про зміну способу виконання рішення суду по даному виконавчому провадженню. 23.04.2015 до відділу ПВР надійшла ухвала Виноградівського районного суду від 09.04.2015 року у справі №2-а-381/11, якою в задоволенні подання державного виконавця відділу ПВР про зміну способу виконання рішення суду відмовлено. 24.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР до Львівського апеляційного адміністративного суду направлено апеляційну скаргу на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2015 року у справі №2-а-381/11. Згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року №876/5006/15 апеляційну скаргу відділу ПВР управління ДВС залишено без задоволення, ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області без змін.

Крім того, листом Державної казначейської служби України №5-13/891-2959 від 22.02.2016 року на звернення ОСОБА_1 позивачу повідомлено наступне: Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі №876/185/14 зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Виноградівської РДА Закарпатської області провести нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто, постанова суду має зобов'язальний характер щодо проведення нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною. Казначейство безпосередньо не має повноважень виконувати судові рішення у зазначених категоріях справ. Згідно із ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні діє щодо майна, боржником за якими є державний орган, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний звернутись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Таким чином, постанови суду у справах про зобов'язання вчинити певні дії, що набрали законної сили після 01.01.2013 року, підлягають направленню до органу державної виконавчої служби за місцезнаходження боржника. У разі прийняття судового рішення про зміну способу та порядку виконання постанови суду шляхом стягнення коштів з управління праці та соціального захисту населення Виноградівської РДА Закарпатської області, необхідно направити до територіального управління Казначейства за місцезнаходженням боржника, для виконання за бюджетною програмою «Заходи виконання рішень суду, що гарантовані державою»: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, оригінал виконавчого листа суду. Також, позивачу роз'яснено, що Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» за Програмою передбачено 144,757 млн. грн. для виконання виконавчих документів, проте на сьогоднішній день на виконанні у Казначействі перебувають на суму більше 1859,09 млн. грн., які підлягають виконанню відповідно до зазначеної бюджетної програми.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з частинами 1,2 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, спірні правовідносини щодо визначення розміру належних позивачу виплат вирішені в судовому порядку.

З матеріалів справи судом встановлено, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі №2-а/381/11 набрала законної сили та є обов'язковою для виконання.

Згідно із заявленими позовними вимогами позивач в даному адміністративному позові просить стягнути нараховану, але не виплачену за рішеннями суду суму державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 3395,55 грн.

Таким чином, позивач фактично просить зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, особа, вважаючи, що боржником в добровільному порядку не виконується рішення суду, яке набрало законної сили, звертається до органів Державної виконавчої служби з виконавчим листом та заявою про примусове виконання судового рішення.

Аналіз викладених норм законодавства дозволяє зробити висновок про встановлений законом прямий обов'язок органів Державної виконавчої служби забезпечити виконання судового рішення про зобов'язання провести нарахування та виплату державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач у даному адміністративному позові просить стягнути нараховану, але не виплачену за рішеннями суду суму державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто фактично просить зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Суд апеляційної звертає увагу на те, що у випадку, якщо особа вважає, що протиправними діями боржника під час примусового виконання рішення порушуються її права, остання має право захищати свої права в порядку, встановленому чинним законодавством (зокрема, в порядку статті 181 КАС України).

Крім того, необхідно за зазначити, що чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про зобов'язання вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, оскільки в цьому випадку відбувається нашарування судових рішень, що не призводить до ефективного захисту прав осіб.

Обов'язок виконання рішення суду, яке набрало законної сили, прямо передбачено Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про виконавче провадження», а тому не потребує врегулювання в судовому порядку.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення нарахованої суми допомоги по догляду за дитиною, а тому в задоволення таких необхідно відмовити.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області задовольнити.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року у справі №299/3679/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення нарахованої суми допомоги по догляду за дитиною відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник