Справа № 175/689/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/689/16-а
Провадження № 2-а/175/12/16
Постанова

Іменем України

08 червня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у м. Дніпропетровську, ст. сержанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №071082 від 05 лютого 2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у судовому засіданні підтримав предявлений позов у повному обсязі та просив задовольнити вимоги і скасувати оспорювану постанову, оскільки вона є неправомірною та необґрунтованою.

Інспектор роти №2 батальйону №1 УПП у м. Дніпропетровську, ст.сержант поліції ОСОБА_2, який також представляв інтереси другого відповідача, у судовому засіданні заперечував проти предявленого позову, оскільки постанова складена у відповідності до норм чинного законодавства і відсутні підстави для її скасування, тому просив суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Встановлено, що 05 лютого 2016 року інспектор роти №2 батальйону №1 УПП у м. Дніпропетровську, ст. сержант поліції ОСОБА_2 виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 №071082, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту зазначеної постанови, ОСОБА_1 05 лютого 2016 року о 15 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Hyundai ix35», номерний знак НОМЕР_1, на пр. К.Маркса, 77 в м. Дніпропетровську здійснив стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів позначеної знаком 5.11, чим порушив вимоги п.17.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП, порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначає про те, що 05 лютого 2016 року, близько 15:00 год. він дійсно рухався по проспекту Карла Маркса в напрямку вул. Леніна на своєму автомобілі, але жодних ПДР не порушував, оскільки рухався зі швидкістю 40 км/год, проте раптово відчув погіршення самопочуття, що змусило його здійснити зупинку транспортного засобу біля будинку №81, щоб не перешкоджати руху інших транспортних засобів. Після чого, він вийшовши з автомобіля на вулицю щоб подихати свіжим повітрям для стабілізації свого самопочуття. Загальний час, який він був на подвір'ї близько 5-10 хвилин, після чого повернувся до автомобіля та сів за кермо.

Проте, як встановлено судом, позивач залишив свій автомобіль приблизно на 40-50 хвилин і за даний час ніхто до транспортного засобу не підходив, про що безпосередньо зазначив патрульний у судовому засіданні.

Крім того, посилання ОСОБА_1 в обґрунтування своїх доводів на погіршення самопочуття, після чого йому було викликано швидку допомогу, жодними належними доказами (у вигляді медичних висновків чи довідок) не підтверджуються і суду не надано.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24.06.1988 р. № 6 розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищевикладене підтверджує правомірність дій інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у м. Дніпропетровську, ст. сержанта поліції ОСОБА_2 при винесені постанови серії ПС3 №071082 в справі про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2016 року щодо ОСОБА_1 та відсутність жодних доказів які їх спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи позивача про протиправність оскарженої постанови є надуманими та необґрунтованими, внаслідок чого суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови серії ПС3 №071082 від 05 лютого 2016 року у справи про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.251,252,268,283,289 КУпАП,

ст.ст. 2, 8, 69-71, 94, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у м. Дніпропетровську, ст. сержанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.О. Ребров