Справа № 802/4132/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4132/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Нечаюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство "Євромед" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року позивач - ТОВ Українсько-польське підприємство "Євромед" звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 09.12.2015 року.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 29.01.2016 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що в період з 29.10.2015р. по 11.11.2015р. головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Вінницької ОДПІ ОСОБА_5 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2012р. по 01.03.2015р.

За результатами перевірки складено акт від 25.11.2015р. № 2944/2202/30958103 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД":

- п.п. 14.1.228 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.6, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" занижено податок на прибуток в загальній сумі 120822,00 грн., в т.ч.: за 2014 рік 120822,00 грн.;

- . 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" занижено податок на додану вартість всього в сумі 147670,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2012 року 6823,00 грн., за квітень 2013р. 1600,00 грн., за березень 2014р. 32240,00 грн., за травень 2014р. 102007,00 грн.

09 грудня 2015 року, на підставі висновків акту перевірки, Вінницькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_2, яким збільшено ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємства за основним платежем на 120822,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 60411,00 грн.;

№ НОМЕР_1, яким збільшено ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на 142670,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 71335,00 грн.

На думку позивача, вище вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, що стало підставою звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Податкового кодексу України прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, згідно із п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, для включення сум до складу валових витрат є необхідність підтвердження таких відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку; для включення сум до податкового кредиту такі суми мають бути підтверджені податковими накладними чи підтверджені митними деклараціями та іншими документами.

Згідно позиції Вищого адміністративного суду України, що знайшла своє відображення в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить зясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції та установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Як встановлено судом з матеріалів справи у період, що перевірявся, зокрема, 11 березня 2014 року між ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" (Покупець) та ТОВ "Зеленецьке" (Продавець) укладено договір поставки № 14/2014.

Відповідно до п. 1.1 даного договору, Продавець продає, а Покупець купує сою, надалі "товар", в кількості 100 тонн, по ціні 4800,00 грн. за тонну.

Згідно із п. 2.1, п. 2.2 даного договору, Продавець відвантажує товар покупцю протягом 10 робочих днів, з моменту здійснення оплати Покупцем. При цьому, відгрузка товару проводиться на автомобільний транспорт (вантажний автомобіль Покупця).

Також, між позивачем та ТОВ "Зеленецьке" укладено договір купівлі-продажу № 130314 від 13.03.2014 року, згідно умов якого ТОВ "Зеленецьке" зобов'язується передати вироблену ним продукцію ТОВ УПП "Євромед", а саме сою в кількості зазначеній в додатку-сертифікації до зазначеного договору.

Згідно з актом перевірки, в ході проведення перевірки встановлено завищення задекларованих позивачем показників у рядку 05.1 Декларації Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на суму 671233,00 грн., а саме, по операціях з придбання сої у ТОВ "Зеленецьке".

Крім цього, встановлено завищення ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" податкового кредиту внаслідок неправомірного включення до його складу сум ПДВ, відповідно до податкових накладних, отриманих від ТОВ "Зеленецьке" всього в сумі 134247,00 грн., в т.ч.: за березень 2014 року в сумі 32240,00 грн., за травень 2014 року в сумі 102007,00 грн.

Зокрема, в ході документальної перевірки ТОВ "Зеленецьке" не було надано документів, що підтверджують здійснення обробітку земельних ділянок.

Крім цього, проведеною перевіркою встановлено відсутність у ТОВ "Зеленецьке" необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, а саме: вирощування сільсько-господарської продукції, в силу відсутності достатньої кількості трудових ресурсів, виробничих активів, земельних ділянок, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна.

Слідчим управління фінансових ресурсів ГУ Міндоходів у Чернівецькій області надано протокол допиту ОСОБА_6, згідно якого ОСОБА_6 працює на посаді директора ТОВ "Зеленецьке" з середини грудня 2013 року, при цьому, його участь в діяльності підприємства була лише формальною. Зокрема свідком було зазначено, що в результаті домовленості між ним та ОСОБА_7 він за заробітну плату 1 тис. грн. погодився на зайняття вище вказаної посади, при тому, що фактичне управління здійснював ОСОБА_7, в тому числі і зняття коштів в банківських установах.

З пояснень ОСОБА_7 встановлено, що він в діяльності підприємства використовував факсимільне кліше ОСОБА_6, при цьому, ОСОБА_7І займався тим, що надавав ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 документи, в яких значилось, що продукція реалізується від ТОВ "Зеленецьке", попри те, що підприємство не є її виробником чи заготівельником.

Крім цього, судом було витребовано матеріали кримінального провадження, згідно з якими ОСОБА_7 оголошено повідомлення про підозру у створенні і придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) - ТОВ "Зеленецьке" з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі; ОСОБА_6 оголошено повідомлення про підозру у придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) ТОВ "Зеленецьке" з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Вище вказана обставина ставить під сумнів реальність господарської діяльності ТОВ "Зеленецьке".

Крім цього, згідно товаро-транспортної накладної № б/н від 14.03.2014 року перевізник отримав товар 14.03.2014 року, при тому, що відповідно до видаткових накладних № 27 від 11.03.2014 року, № 28 від 12.03.2014 року, № 29 від 13.03.2014 року товар видавався починаючи з 11.03.2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство "Євромед" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство "Євромед" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_11 ОСОБА_12