Справа № 813/6519/15
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 р. Справа № 876/3288/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Дутки І.С.,

за участю:

позивачів - ОСОБА_4,

ОСОБА_1,

представника позивача 2 - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Львівська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013р.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулися з позовом до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Львівська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що проживають за адресою АДРЕСА_2. В 2013 році ОСОБА_3 на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2012 року зареєстрував свою квартиру №5 в тому ж будинку, як окремий одноквартирний житловий будинок, позначений літерою "А-1" в інвентаризаційній справі. Спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято державним реєстратором Колієвичем А.І. 16.07.2013 року за № 3995273. Вважають прийняте відповідачем рішення таким, що суперечить Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень та Методичним рекомендаціям щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів. Позивачі вважають, що рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12.11.2012 року не є правовстановлюючим документом, оскільки на його підставі у позивача не виникло жодних прав власності. Крім того, будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради і реєстрація квартири №5 в тому ж будинку як окремого одноквартирного житлового будинку, позначеного літерою "А-1" в інвентаризаційній справі, фактично позбавляє власника (територіальну громаду м. Львова) частини його майна. Також, позивачі покликаються на порушення державним реєстратором вимог ч. 1 ст.358 ЦК України та Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, оскільки таке впливає на зміну титульного статусу будинку в цілому, а будинок в цілому належить всім власникам - ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що публічно-правові відносини у зв'язку із прийняттям державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Колієвичем А.І. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року, яким за ОСОБА_3 зареєстровано житловий будинок під літерою "А-1" по АДРЕСА_1 виникли саме між суб'єктом владних повноважень-відповідачем та третьою особою-ОСОБА_3.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не є учасниками вказаних правовідносин у публічно-правовій сфері. Відповідно, державний реєстратор Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Колієвич А.І. не здійснював і не здійснює щодо них жодних управлінських функцій.

Здійснення суб'єктом владних повноважень діяльності щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року, не зачіпає прав, свобод чи інтересів позивачів в сфері публічно-правових відносин.

З аналізу матеріалів справи та пояснень сторін і третіх осіб, вбачається наявність між позивачами ОСОБА_11, ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_3 цивільно-правового спору, який стосується порядку користування квартирою № 5 ( у вигляді окремо стоячого одноквартирного житлового будинку під літерою "А-1"), так і прибудинковою земельною ділянкою, на якій розташовано будинки АДРЕСА_1. В позовних вимогах та додаткових поясненнях до них, позивачі вказують на порушення відповідачем вимог ч.1 ст.358 ЦК України та Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна в тій частині, що оскаржуване рішення впливає на зміну титульного статусу будинку в цілому, оскільки зазначене будинковолодіння належить усім власникам: ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Крім цього, покликаються на Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" та ч. 1 ст.382 ЦК України в тій частині, що власникам квартир в багатоквартирному житловому будинку належать на справі спільної сумісної власності приміщення загального користування: опори конструкцій будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

За таких обставин, спір про право на користування приміщеннями та комунікаціями загального користування у спірних будинковолодіннях слід вирішувати в порядку цивільного судочинства, що на переконання колегії суддів, вірно зазначено у рішенні суду першої інстанції по даній справі.

Державна Реєстрація права власності ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 відбулась на підставі Свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 за № НОМЕР_1 від 20.12.2010р. та Технічного паспорта на приватизований будинок за інвентарним № 365 від 06.06.2012р.,зареєстрованим 06.06.2012 року Обласним КП ЛОР»БТІ та ЕО( а.с.158-159).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.2012 року, яке Ухвалою Львіського апеляційного суду від 03.04.2014 року - залишено тез змін, встановлено, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 є будинковолодінням, яке складається з двох окремих будинків позначених під літерами «А-1» та «А-2» в інвентаризаційній справі на будинковолодіння, оба будинки розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером. А квартира № 5 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 є окремим одноквартирним житловим будинком, позначеним під літерою «А-1» в інвентаризаційній справі на дане будинковолодіння( а.с.15-17).

Згідно архівних даних БТІ з 1946 року, квартира АДРЕСА_1 знаходитьбся в окремо стоячому одноквартирному житловому будинку загальною площею - 28,8 кв.м. і житловою - 18,6 кв.метрів.

Апеляційним судом загальної юрисдикції також було констатовано, що в силу вимог ст.382 ЦК України, спірний обєкт не є приналежністю до головного будинку АДРЕСА_1 оскільки йому притаманні усі риси окремого житлового будинку: окрема споруда з незалежним фундаментом та зведеними зовнішніми і внутрішніми стінами на ньому, накрита окремим дахом, з наявністю сантехнічних і господарських приміщень, що мало місце ще до 1946 року(а.с.45;104).

За відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачі є власникам квартир в будинку АДРЕСА_1, що спростовує їхні твердження про належність даних квартир в житлових будинках до комунальної власності територіальної громади міста Львова(а.с.208-218).

Поряд з цим, ксерокопією плану розміщення спірних будинковолодінь виготовленого Бюром технічним ОСОБА_12 в м.Львові у 1928 році та архівною довідкою Львівського облдержархіву № К-680 від 27.06.2013 року стверджено, що одноповерховий житловий будинок ОСОБА_16 та ОСОБА_13 на земельних ділянках АДРЕСА_3 було здано в експлуатацію 12.12.1928 року, а викопіюванням з плану АДРЕСА_1 та Виновком ОКП БТІ та ЕО» за № 3/3811 від 21.02.2011 року підтверджено, що будинки підлітерами «А-1» та «А-2» по АДРЕСА_1 є окремостоячими, відтак технічно можливо розділити будинковолодіння АДРЕСА_1 на два самостійні будинки з присвоєнням окремих номерів (а.с.265-266;269-273).

Згідно вимог ст.72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, щодо особи, стосовно якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність прийнятого ним рішення, вчиненої дії або допущеної бездіяльності не звільняє фізичну або юридичну особу, яка звернулась з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав, від обов'язку подати суду докази на підтвердження факту порушення таких.

Проте, апелянтом не подано суду жодних доказів щодо порушення його прав, свобод чи інтересів державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Колієвичем А.І. саме в сфері публічно-правових відносин - при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3995273 від 16.07.2013 року.

Враховуючи встановленні обставини по справі, колегія суддів констатує, що оскаржуване рішення стосується лише третьої особи ОСОБА_3 і не має до позивачів жодного відношення, оскільки останні не є учасниками публічно-правових відносин, що виникли в зв'язку з державною реєстрацією права власності на одноквартирний житловий будинок під літерою "А-1" по АДРЕСА_1 а відтак підстави для задоволення даного позову фактично відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у справі №813/6519/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 17.06.2016 рок