Справа № 2-а-4179/10/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4179/10/2170

Категорія:5.1.2Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01.10.2010 р. по справі за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Херсонського обласного сектора з питань банкрутства про визнання нечинним та скасування акту позапланової перевірки № 8 від 30 липня 2010 року та розпорядження "Про усунення порушень ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих" № 3 від 09.08.2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2010 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонського обласного сектора з питань банкрутства про визнання нечинним та скасування акту позапланової перевірки № 8 від 30 липня 2010 року та розпорядження "Про усунення порушень ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих" № 3 від 09.08.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржувані акт та Розпорядження є незаконними, оскільки прийняті без врахування фактичних обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності однією з підстав для проведення позапланового заходу є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення субєктом господарювання вимог законодавства, під час проведення позапланового заходу зясовується лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, але відповідачем було також проведена перевірка з питань договорів, укладених позивачем, внесення змін до реєстру кредиторів та подання звітності сектору з питань банкрутства.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01.10.2010 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і направлення справи на новий розгляд.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 30 липня 2010 року посадовими особами Херсонського обласного сектору з питань банкрутства проведено позапланову перевірку додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 по справі № 12/148-Б-05 про банкрутство "Генічеський виноробний завод".

Перевірка проведена на підставі скарги працівників Генічеського виноробного заводу від 20.05.2010 року б/н та згоди на перевірку Державного департаменту з питань банкрутства від 25 червня 2010 року № 216-50-15/2387 про проведення перевірки ліцензійних умов провадження господарської діяльності під час виконання обовязків керуючого санацією Генічеського виноробного заводу.

Перевіркою встановлено такі порушення:

- абз. 3 п. 6, абз. 7 п. 6 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в частині відкриття спеціального рахунку щодо здійснення розрахунків з кредиторами та порушення діючого законодавства в частині укладання цивільно-правових угод;

- ч. 5 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Закону України "Про перелік об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації", Закону України "Про управління об'єктами, державної власності" в частині виконання повноважень арбітражного керуючого, які визначені для об'єктів права державної власності;

- абз. 8 ст. 1, п. 1 ч. 1, абзацу "б" ст. 3 (1) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в частині забезпечення черговості виплату кредиторських вимог;

- абз. 4 п. 5 ст. 3 (1) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", наказу Міністерства економіки України від 20.07.06 № 247 "Про затвердження форм подання арбітражним керуючим інформації, необхідної для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, та Інструкції щодо заповнення цих форм", ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", окремого доручення Державного департаменту з питань банкрутства від 17.03.2010 № 216-30-9/1006 в частині надання передбаченої законодавством звітності у повному обсязі.

09 серпня 2010 року Херсонським обласним сектором з питань банкрутства було видане Розпорядження № 3 "Про усунення порушень ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)" із зазначенням заходів та терміну їх виконання.

Згідно зі п. 55 ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) підлягаю ліцензуванню.

Відповідно до вищезазначеного Закону державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Спеціально уповноважений орган з питань ліцензування здійснює позапланові перевірки додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування лише на підставі надходження до нього в письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення вимог законодавства у сфері ліцензування, або з метою перевірки виконання розпоряджень про усунення порушень органом ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування.

Орган ліцензування під час перевірки надає спеціально уповноваженому органу з питань ліцензування рішення та інші документи з питань ліцензування та забезпечує умови для проведення перевірки.

За результатами перевірки спеціально уповноважений орган з питань ліцензування протягом п'яти робочих днів з дня закінчення перевірки складає акт у двох примірниках. Один примірник акта видається керівнику органу ліцензування, діяльність якого перевірялася, другий - зберігається спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

У разі виявлення порушень органом ліцензування законодавства у сфері ліцензування спеціально уповноважений орган з питань ліцензування не пізніше ніж за п'ять робочих днів з дати складання акта перевірки видає розпорядження про усунення органом ліцензування порушень законодавства у сфері ліцензування.

Орган ліцензування, який одержав розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування, зобов'язаний в установлений у розпорядженні строк подати спеціально уповноваженому органу з питань ліцензування інформацію про усунення виявлених порушень.

Контроль за наявністю ліцензії у суб'єктів господарювання здійснюють органи виконавчої влади, на які згідно із законодавством покладено функції контролю за наявністю ліцензій, шляхом проведення планових та позапланових перевірок. Планові перевірки дотримання ліцензіатом ліцензійних умов проводяться не частіше одного разу на рік. Позапланові перевірки здійснюють органи ліцензування або спеціально уповноважений орган з питань ліцензування лише на підставі надходження до них у письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення ліцензіатом ліцензійних умов або з метою перевірки виконання розпоряджень про усунення порушень ліцензійних умов.

Ліцензіат під час перевірки дотримання ним ліцензійних умов надає всі необхідні для проведення перевірки документи та забезпечує умови для її проведення.

За результатами перевірки орган ліцензування в останній день перевірки складає акт у двох примірниках. Один примірник видається керівнику юридичної особи або фізичній особі - підприємцю, який перевірявся, другий - зберігається органом ліцензування.

Орган ліцензування не пізніше п'яти робочих днів з дати складання акта перевірки порушень ліцензійних умов видає розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов або приймає рішення про анулювання ліцензії.

Ліцензіат, який одержав розпорядження про усунення ним порушень ліцензійних умов, зобов'язаний в установлений у розпорядженні строк подати до органу ліцензування інформацію про усунення порушень.

У разі невиконання розпорядження про усунення виявлених порушень ліцензійних умов, відповідно до вимог п. 6.4.1 Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва та міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 13.02.2002 року № 22/35, складається акт про невиконання розпорядження, що, згідно з абз. 9 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", абз. 9 п. 6.5 Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), що є підставою для анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Акт - це юридична форма рішення державного органу, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин i має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. В даному випадку, актом державного органу, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання певних суспільних відносин i має обов'язковий характер для позивача - є рішення про анулювання ліцензії. Тому, оскаржуваний Акт перевірки лише фіксує правопорушення, є носієм інформації про правопорушення та не носить обов'язковий характер індивідуальної чи загальної дії.

Розпорядження - це документ, який видається посадовими особами, державними органами, установами, підприємствами в межах їх компетенції й має обовязкову юридичну силу щодо громадян (працівників) та підлеглих установ, яким адресовано розпорядження. Розпорядження або інший розпорядчий документ повноважного органу - обов'язкове для виконання письмове рішення (висновки) повноважного органу щодо усунення виявлених порушень у визначені строки.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних ociб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно правовим актом - є офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим органом, яким встановлено вимоги щодо регулювання поведінки кола ociб, спрямований на врегулювання певного виду суспільних відносин та який приймається у встановленому порядку, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Акт індивідуальної дії - є юридичним рішенням субєкта владних повноважень та породжує певні правові наслідки або зобовязання тільки у того субєкта (субєктів), якому він адресований.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01.10.2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.