Справа № 5809/10/2070
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

08 червня 2016 р. №2а- 5809/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Вождаєвій М.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні заяву Державної фінансової інспекції в Харківській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року по справі № 2а-5809/10/2070 за позовом казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Контрольно-ревізійного управління в Харківській області про скасування вимоги за нововиявленими обставинами та просить суд переглянути рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року по справі № 2а-5809/10/2070 у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати його і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" відмовити.

Державна фінансова інспекція в Харківській області в обґрунтування заяви зазначила, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2012 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2010 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010 року у справі 2а-42538/09/2070 за позовом Контрольно-ревізійного управління в Харківській області до казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" було скасовано і направлено справу на новий розгляд. Зазначені постанови були єдиною підставою для прийняття рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року по справі 2а-5809/10/2070 за позовом казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Контрольно-ревізійного управління в Харківській області про скасування вимоги. Таким чином вважає, що скасування постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010 року у справі 2а-42538/09/2070 є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позову казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" належить відмовити.

Представник Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" в обґрунтування позову зазначив, що відповідач у справі не мав права здійснювати донарахування звільненим працівникам виплат, передбачених ст. 117 КЗпП України (середнього заробітку за час неначебто затримки), та відповідно висувати вимогу про здійснення таких виплат, оскільки у органів контрольно-ревізійної служби відсутні повноваження на встановлення фактів не нарахування компенсації за затримку здійснення розрахунків зі звільненими працівниками відповідно до чинного законодавства. На думку позивача, ДФІ неправильно трактує ст. 117 КЗпП, якою передбачається виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при відсутності спору про їх розмір. На думку позивача, в статті 117 вказується, що при наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. На цей час у КП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" немає таких підстав, немає заяв від звільнених працівників виплатити такі суми, немає рішень судів або рішень комісії по трудовим спорам. Також, позивач зазначає, що колишні працівники підприємства, яким приписано здійснити нарахування відповідної компенсації, подали заяви про відсутність у них претензій. Крім того, деякі з тих колишніх працівників підприємства в день звільнення не працювали, що підтверджується копіями наказів та розпоряджень. Вказані працівники не предявляли заяв з вимогами про здійснення розрахунку в розумінні ст. 116 КЗпП України.

В судовому засіданні представник Державної фінансової інспекції в Харківській області вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Представник Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" в судове засідання прибув, проти задоволення заяви ДФІ в Харківській області про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року за нововиявленими обставинами заперечував.

Розглянувши питання щодо наявності нововиявлених обставин, суд наголошує на наступному.

Як вбачається з матеріалів справи, Казенне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Контрольно-ревізійного управління в Харківській області, в якому просило суд скасувати вимогу КРУ в Харківській області від 22.07.2009 року №05-21/5079 в частині донарахування звільненим працівникам виплату у сумі 213892,41 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року позов Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Контрольно-ревізійного управління в Харківській області про скасування вимоги було задоволено у повному обсязі. Скасовано вимогу Контрольно-ревізійного управління в Харківській області від 22.07.2009 року № 05-21/5079 в частині донарахування звільненим працівникам виплати у сумі 213892,41 грн.

З постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року вбачається, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010 року по справі 2а-42538/09/2070 за позовом Контрольно-ревізійного управління в Харківській області до казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування".

Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010 року по справі 2а-42538/09/2070 за позовом Контрольно-ревізійного управління в Харківській області до Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" апеляційну скаргу Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2010 року по справі № 2а-42538/09/2070 скасовано в частині зобов'язання Казеного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" виконати вимогу від 22.07.2009 року № 05-21/5079, від 19.08.2009 року № 05-21/5792 провести донарахування звільненим працівникам виплат, що підлягають виплаті відповідно до статті 117 КЗпП України в сумі 213892,41 грн.

КРУ в Харківській області не погодилось із вказаним рішенням та подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2012 року касаційну скаргу КРУ в Харківській області задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2010 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010 року по справі 2а-42538/09/2070 скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у звязку з нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 246 КАС України право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають особи, які брали участь у справі.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, скасування постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010 року по справі 2а-42538/09/2070 є підставою для перегляду постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року в даній справі за нововиявленими обставинами.

Харківським окружним адміністративним судом прийнято постанову від 15 листопада 2012 р., якою заяву Державної фінансової інспекції в Харківській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року по справі № 2а-5809/10/2070 за позовом казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - скасовано. Позов казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - задоволено частково. Вимогу Контрольно-ревізійного управління в Харківській області № 05-21/507 від 22.07.2009 року в частині донарахування звільненим працівникам виплати у сумі 45397,14 грн. скасовано. У задоволенні позовних вимог про скасування вимоги Контрольно-ревізійного управління в Харківській області № 05-21/507 від 22.07.2009 року в частині донарахування звільненим працівникам виплати у сумі 168495,27 грн. відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2012 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2012 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 р. скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду І інстанції.

При цьому, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 р. в частині вирішення питання про правомірність задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року, зазначено, що колегія суддів погодилась з висновками судів попередніх інстанцій про те, що скасування постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2010 року у справі № 2а-42538/09/2070, яке стало підставою для прийняття постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року в даній справі є підставою для перегляду постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року в даній справі за нововиявленими обставинами. Таким чином, колегія суддів в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 р. зазначила, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2012 року, якою задоволено заяву Державної фінансової інспекції в Харківській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року, є обґрунтованою.

Згідно ст. 253 КАС України за наслідками провадження за нововиявленими обставинами, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява ДФІ в Харківській області про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року по справі № 2а-5809/10/2070 за позовом казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Контрольно-ревізійного управління в Харківській області про скасування вимоги за нововиявленими обставинами є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова по справі №2а-5809/10/2070 за позовом казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги підлягає скасуванню.

Отже вирішуючи справу за адміністративним позовом Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги по суті, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Контрольно-ревізійним управлінням в Харківській області з 13.04.2009 р. по 11.06.2009 р. було проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" за період 2006-2008 роки та завершений звітний період 2009 року.

За результатами ревізії було складено акт № 05-20/55 від 18.06.2009 року, яким, зокрема, встановлено, що станом на 31.03.2009 р. звільненим працівникам підприємства не донараховано загальну суму заборгованості з заробітної плати грошових коштів у розмірі 213892,41 грн., що призвело до заниження активу "Поточні зобовязання за розрахунками з оплати праці" (Фінансова звітність ф. №1 Баланс код рядка "580") на суму 213,89 тис. грн.

На підставі вказаних висновків акта ревізії, відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну служу в Україні" керівнику підприємства було предявлено вимогу № 05-21/5079 від 22.07.2009 про усунення порушень законодавства з фінансових питань, виявлених ревізією Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" за період 2006-2008 роки та завершений звітний період 2009 року, якою зобов'язано Казенне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" усунути виявлені недоліки і порушення, а саме: забезпечити донарахування звільненим працівникам виплат, які підлягали виплаті згідно вимог ст. 117 Кодексу законів про працю України; забезпечити донарахування компенсації працівникам у зв'язку з порушенням термінів виплат по оплаті праці згідно вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159.

Суд не приймає до уваги посилання представника ДФІ в Харківській області на правові позиції викладені Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 15.04.2014 року у справі №21-40а14, від 15.04.2014 року у справі № 21-63а14, від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14, від 20 травня 2014 року №21-93а14, від 20 січня 2015 року № 21-603а14, про те, що орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки, при цьому збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», чинного на час виникнення спірних правовідносин, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансової контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені в оскаржуваній вимозі від 22.07.2009 року №05-21/5079 суми в частині донарахування звільненим працівникам виплат у сумі 213892,41 грн. не є збитками, завданими державі чи об'єкту контролю за своєю правовою природою, оскільки в акті ревізії контролюючим органом встановлено, що оспорюване порушення полягає у донарахуванні виплат звільненим працівникам, права яких порушені позивачем на думку відповідача. Таким чином, предметом розгляду даної справи не є правильне нарахування збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, через що суд не може застосувати практику Верховного суду України.

Судом встановлено, що в ході ревізії було виявлено, що на підприємстві позивача на момент проведення ревізії мала місце заборгованість з виплати заробітної плати звільненим працівникам.

Так, станом на 01.04.2009 року звільненим працівникам КП ХКБД не виплачена заробітна плата при звільненні на суму 143304,0 тис. грн.

Під час ревізії відбувся остаточний розрахунок з працівниками по заробітній платі, що сторонами не оспорюється.

Таким чином, установивши під час ревізії, що працівникам не були виплачені належні їм від підприємства суми в день звільнення, ревізорами КРУ було проведено розрахунок середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по завершений звітний період 2009 року.

Так, проведеним ревізорами розрахунком встановлено, що звільненим працівникам КП ХКБД, станом на 01.04.2009 року, не донараховано в загальну суму заборгованості з заробітної плати грошових коштів у розмірі 213 892,41 грн., що призвело до заниження активу "Поточні зобовязання за розрахунками з оплати праці" (Фінансова звітність ф. №1 Баланс код рядка "580") на суму 213,89 тис. грн. на 31.03.2009 року на суму 213,89 тис. грн.

Згідно довідки про розмір виплат за затримку розрахунку при звільненні у додатку № 52 до ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 188), заборгованість по бухгалтерському обліку рахувалась на дату звільнення 29 звільнених працівників.

В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що двадцять три колишніх працівника підприємства, яким приписано здійснити нарахування відповідної компенсації, подали заяви про відсутність у них претензій до підприємства щодо виплат при звільненні, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16., ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 (т. 1 а.с. 192-214).

Крім того, інші шість працівників, а саме: ОСОБА_26, ОСОБА_5, ОСОБА_27 ОСОБА_28, ОСОБА_15, ОСОБА_16, яким приписано здійснити нарахування відповідної компенсації, в день звільнення не працювали, що підтверджується копіями наказів та розпоряджень, наявними в матеріалах справи (т. 1 а.с. 215-225).

Вимог про розрахунок до позивача КП "ХКБД" вони не пред'являли та подали заяви, що ніяких претензій до підприємства не мають.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 року судом перевірено обсяг компетенції саме органу державного фінансового контролю , щодо виявлення та визначення розміру заборгованості із заробітної плати звільнених працівників та направлення вимог підконтрольній установі про донарахування сум заборгованості та чи відповідає оскаржувана вимога основній меті та головним завданням органу державного фінансового контролю.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що при звільненні працівників виплата всіх належних сум, в переважній більшості проводились позивачем із порушенням строків, встановлених ст.116 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 даного Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За своєю природою зазначені виплати є штрафними санкціями, які покладаються на підприємство за затримку розрахунку при звільненні з робітником, за умови порушення власником строків розрахунку при звільненні та наявності вини власника підприємства.

При цьому, органи контрольно-ревізійної служби не мають повноважень щодо встановлення факту вчинення даного виду правопорушення та визначення розміру належних виплат.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, питання наявності випадків звернення колишніх працівників до позивача з вимогами про виплату зазначених сум не було предметом дослідження ревізії, також не було виявлено наявних судових спорів з приводу стягнення таких сум.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Вказані вимоги чинного законодавства зобов'язують суд при вирішенні справи у кожному конкретному випадку встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з'ясування об'єктивних причин та факторів, що зумовили настання для об'єкту контролю негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту. При цьому, з урахуванням вимог чинного процесуального законодавства, суд повинен перевірити відповідність рішення контролюючого органу вимогам, зокрема, принципу обґрунтованості, справедливості та співрозмірності заподіяної об'єкту контролю шкоди державним інтересам та настання відповідальності останнього за такі дії.

В даному випадку судом не виявлено збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, що є умовою, за якою орган державного фінансового контролю має право визначати розмір збитків згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, суд дійшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимоги Контрольно-ревізійного управління в Харківській області № 05-21/507 від 22.07.2009 року в частині донарахування звільненим працівникам виплати у сумі 213892,4 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали предметом даного позову покладено на відповідача, який у даному разі не надав суду доказів та не довів правомірності оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги № 05-21/507 від 22.07.2009 року в частині донарахування звільненим працівникам виплати у сумі 213892,4 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 253, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Державної фінансової інспекції в Харківській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2010 року по справі № 2а-5809/10/2070 за позовом казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - скасувати.

Позов казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - задовольнити у повному обсязі.

Вимогу Контрольно-ревізійного управління в Харківській області № 05-21/507 від 22.07.2009 року в частині донарахування звільненим працівникам виплати у сумі 213892,4 грн. - скасувати.

Стягнути з Державної фінансової інспекції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (код 14313582, 61001, м. Харків, вул. Морозова, буд.13) у розмірі 3.40 грн. (три гривні 40 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 15 червня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.