Справа № 2а-699/11
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2016 р. м. Київ К/800/15536/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Чалий С.Я.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання нечинним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася з позовом, в якому просила визнати нечинним та скасувати рішення Верхньосиньовидненської селищної ради № 371 від 10.10.2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність», яким у власність ОСОБА_4 передано земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0,03 га та площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства в с. Межиброди.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року, позов задоволено. Визнано нечинним та скасовано рішення Верхньосиньовидненської селищної ради № 371 від 10.10.2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність».

Рішення судів мотивовано тим, що оскаржуване рішення відповідача прийнято не на підставі та у супереч наданим відповідачу повноважень, оскільки зазначені у ньому розміри земельних ділянок, що передавались третій особі, збільшено внаслідок підроблення документів.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій просить їх скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень ( пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У зв'язку з цим у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив таку правову позицію: «У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право».

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Враховуючи, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, має враховуватися судами при застосуванні таких норм, про що зазначено у статті 2442 КАС України, судова колегія вбачає підстави для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

С.Я. Чалий

О.Є Донець