Справа № 461/3660/16-а
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3660/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2016 р.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Домашовець М.Ф.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Грабівського М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Шокало Володимира Степановича про визнання дій протиправними, звільнення від адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Шокало Володимира Степановича в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову № 1655/20918/16 від 13.05.2016 року про накладення на нього стягнення за порушення митних правил. Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України; на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8500,00 грн. ОСОБА_1 дану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
Органом митниці встановлено, що вина ОСОБА_1 полягає у ввезенні на митну територію України 28.01.2015 року транспортного засобу «VW» держномер НОМЕР_1 , та неповернення автомобіля за кордон України станом на 28.04.2015 року. Позивач зазначає, що його вина у вчиненні порушення митних правил відсутня, оскільки в даному випадку має місце дія обставин непереборної сили. Транспортний засіб був переданий ПСМОП «Дніпро-1» ГУМВС України в Дніпропетровській області, та залучений до виконання завдань в зоні проведення АТО.
Просить суд визнати неправомірними дії заступник а начальника Львівської митниці ДФС та змінити постанову, звільнивши його від адміністративної відповідальності та обмежившись усним зауваженням.
Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.
Представник Львівської митниці ДФС під час розгляду справи проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що у діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбачене ний ч. 3 ст. 470 МК України, а постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. № 1655/20908/16 від 13.05.2016 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України та накладено штраф в розмірі 8 500 грн., копію вказаної постанови вручено позивачу у встановленому ст. 285 КУпАП порядку .
У протоколі про порушення митних правил № 1655/20908/16 від 28.04.2016 року, зазначено, що в ході перевірки бази даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 28.01.2015 року ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС у режимі транзит транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території республіки Польща, а саме легковий автомобіль марки «VW» держномер НОМЕР_1 . Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 28.04.2016 року громадянином ОСОБА_1 не вивозився та у іншій митний режим згідно законодавства не поміщений.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні: - перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; - не використовуватись з жодною іншою метою, крім транзиту.
Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.
Для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб (ст. 95 МК України).
У відповідності до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, встановлені та перевірені в ході провадження в справі про порушення митних правил фактичні обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 порушень митних правил, оскільки він не вивіз в термін до 10 діб включно транспортний засіб, чим порушив п. 1. ч. 1 ст. 95 МК України.
Позивач ОСОБА_1 посилається на факт передачі автомобіля полку ПСМОП «Дніпро-1» ГУМВС України у Дніпропетровській області, який на даний час використовується і знаходиться в зоні проведення АТО, долучив довідку, видану командиром полку від 15.05.2015 року. Однак, як належний доказ непереборної сили суд дану довідку прийняти не може, оскільки транспортний засіб не був оформлений у встановлених законодавством спосіб на баланс військової частини.
Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про волонтерську діяльність» від 05.07.2012 року № 3236-17, волонтери надають волонтерську допомогу на базі організації чи установи, на підставі договору про провадження волонтерської діяльності, укладеного з такою організацією чи установою, або без такого договору. Волонтери можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально, при цьому вони зобов`язані повідомляти отримувачів волонтерської допомоги про те, що вони не співпрацюють з організаціями та установами. Волонтери не можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально за напрямами, визначеними абзацами 7 та 8 ч.3 ст. 1 цього Закону. Також відповідно до ч. 2 ст.10 Закону України «Про волонтерську діяльність» договір про надання волонтерської допомоги укладається в письмовій формі. Однак позивач не наддав суду належних доказів щодо здійснення ним волонтерської діяльності.
З 06.09.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про гуманітарну допомогу» щодо оперативності прийняття рішень» від 16.07.2015 р. № 640-VIII, згідно якого, до гуманітарної допомоги відносяться транспортні засоби, що надходять у період проведення антитерористичної операції для отримання і використання Збройними силами України, Національною гвардією України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною спеціальною службою транспорту, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України для забезпечення проведення антитерористичної операції. Проте позивачем не було вжито заходів щодо завершення митного режиму ввезеного автомобіля для визнання його гуманітарною допомогою.
Крім того, не може бути визнане діяння ОСОБА_1 малозначним, оскільки значною є ринкова ціна транспортного засобу такого класу, а втрати Державного бюджету від несплати митних платежів за його ввезення не можуть вважатися помірними.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій особи, яка винесла постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Шокало Володимира Степановича про визнання дій протиправними, звільнення від адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. В разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Радченко В.Є.