Справа № 815/978/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/978/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Стеценко О.О.,

судді Андрухіва В.В.,

судді Завальнюка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальних та моральних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича (далі - Відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.98), Позивач просив: визнати протиправною бездіяльність Відповідача в частині розгляду звернення ОСОБА_1 від 26.11.2015 року; зобов'язати Відповідача відновити порушені права ОСОБА_1, а саме: об'єктивно розглянути його заяву від 26.11.2015 року, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання та надати Позивачу відповідь на неї, зобов'язати відповідних посадових осіб Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області направити виконавчі документи за рішенням суду органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості ОСОБА_1; стягнути з Відповідача на користь Позивача реальні матеріальні збитки в сумі 32727,08 грн.; стягнути з Відповідача на користь Позивача моральні збитки в сумі 13780 грн. за нанесення ним глибоких фізичних та душевних страждань Позивачу.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 26.11.2015 року він звернувся до Міністра юстиції України із заявою з проханням виправити бездіяльність своїх підлеглих посадових осіб відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити виконання виконавчих проваджень № 44408191 та № 43467908. 12.01.2016 року Позивач отримав лист в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.12.2015 року в якому жодним чином не йдеться мова про питання, які були ним поставлені в листі до Міністра юстиції України. Позивач зазначає, що Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» заборонено направляти скарги громадян для розгляду тим органом або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, на що міністр не звернув увагу. Відповідно до приписів ст. 15 зазначеного закону та ст. 40 Конституції України Відповідач повинен був розглянути звернення Позивача та надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Протиправними діями Відповідача Позивачу були нанесено значної матеріальної шкоди, яка виразилась у неможливості сплати комунальних послуг за проживання в квартирі, а також унеможливило своєчасне погашення кредиту у Приватбанку та стягнення банком з нього відсотків по кредиту (матеріальні збитки), що в свою чергу приводить до приниження його честі та гідності та неможливість забезпечити достойне матеріальне та моральне благополуччя його та членів його сім'ї. У з в'язку з викладеним Позивач просить стягнути з Відповідача реальні матеріальні збитки в розмірі 32727,08 грн. та моральні збитки в розмірі 13780 грн.

В судовому засіданні 16.06.2016 року, Позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив в задоволенні позову відмовити з підстав, вказаних у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 69-73,108-110). Так, в обґрунтування заперечень проти позову, представник Відповідача зазначив, що 26.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Міністра юстиції України із заявою щодо дій посадових осіб відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області по виконанню ВП № 44408191 та ВП № 43467908. У поданому зверненні Позивач посилався на бездіяльність щодо невиконання рішень судів на його користь, неотримання коштів за рішеннями судів, що спричиняє заявнику шкоду. В той же час, як зазначив представник Відповідача, ст.84 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено перелік посадових осіб, які мають право здійснювати перевірку законності виконавчого провадження. Так, Відповідач вказав, що згідно з вказаною нормою здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступник - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції. Також, представник Відповідача зазначив, що відповідно до вимог ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскарженні стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскарженні до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі. У зв'язку з чим, 30.11.2015 року Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено за належністю звернення ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області для розгляду в межах компетенції з приводу виконання рішення суду. З урахуванням вимог ст.ст. 82, 83, 84 Закону України «Про виконавче провадження», Відповідач вважає, що дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо направлення звернення ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не суперечать чинному законодавству. За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 листом управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 09.2-12012 від 21.12.2015 року заявнику надана відповідь та повідомлено, що на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» вищезазначені виконавчі провадження були завершені. Інформація щодо оскарження постанов про закінчення виконавчого провадження у відділі відсутня. Таким чином, Відповідач вважає, що Міністром юстиції України не допущено порушення Закону України «Про звернення громадян» та прав ОСОБА_1 щодо розгляду звернення.

Ухвалою суду від 06.06.2016 року, занесеною до журналу судового засідання, до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, письмових пояснень по суті позовних вимог не надав.

Судом визнано неявку третьої особи по справі неповажною, та, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку із неявкою до судового засідання представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі приписів ч.6 ст.128 КАС України ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

27.11.2015 року до Міністерства юстиції України надійшла заява ОСОБА_1, датована 26.11.2015 року та адресована Міністру юстиції України Петренку П.Д., в якій заявник зазначив, що 12.08.2014 року, 03.12.2014 року, 05.01.2015 року, 12.01.2015 року, 21.09.2015 року та 01.11.2015 року він звертався до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Шапошника В.В. із заявами про припинення порушення норм Конституції і законів України державними службовцями і його підлеглими та вчинити певні дії відповідно до законодавства для одержання ним виплат за рішеннями судів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року по справам: 1) Печерського районного суду м. Києва (справа № 2-1607/04) - виконавче провадження ВП № 44408191 від 18.08.2014 року (стягувач - ОСОБА_1; боржник - УПФУ у Приморському районі м. Одеси) - державний виконавець Булахевіч С.В.; 2) Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/16477/13а) - виконавче принадження ВП № 43467908 від 28.05.2014 року (стягувач - ОСОБА_1, боржник - ДП та СП Одеської міської ради) - державний виконавець Румейко В.П. Як зазначив заявник, до цього часу він не отримав жодної відповіді на два останні його звернення і також не отримав належні йому гроші по рішенням судів. Заявник вказав, що з цього питання він двічі був на особистому прийомі у начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, але ці зустрічі також не дали жодного результату. Заявник зазначив, що своєю бездіяльністю підлеглі адресата наносять йому шкоду, яка повинна бути відшкодована особами дії чи бездіяльність яких призвела до настання такої шкоди (неможливість погашення кредиту (нарахування відсотків), оплати комунальних послуг, цінного харчування та лікування). Також, заявник вважав, що такі дії посадовців можуть призвести до проявів соціальної напруги та небезпечних соціальних процесів, які можуть виникнути при недостатній увазі органів влади до законних потреб громадян, та свідчать про навмисні, заздалегідь сплановані дії групи осіб, які мають ознаки злочину. З огляду на викладене, посилаючись на те, що заявник є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи, він просив об'єктивно і вчасно розглянути дану заяву, перевірити викладені у ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити їх виконання, керуючись абз.3 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» письмово повідомити його про наслідки її розгляду (а.с.74).

Як встановлено судом зі змісту листа Міністерства юстиції України - Департаменту державної виконавчої служби № П-24920/20 від 30.11.2015 року (а.с.77) вказана заява Позивача була спрямована Відповідачем для розгляду в Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В свою чергу, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наведена заява Позивача була спрямована за належністю для розгляду в Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що Позивач був повідомлений листом від 30.11.2015 року № П-24920/20 (а.с.77).

Не погодившись із діями Відповідача щодо спрямування поданої Позивачем заяви до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вважаючи, що саме Міністр юстиції України зобов'язаний був розглянути подану Позивачем заяву та за результатами її розгляду зобов'язати відповідних посадових осіб УДВС ГТУЮ в Одеській області направити виконавчі документи за рішенням суду органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості ОСОБА_1, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 року ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За правилами ч.1 ст.5 вказаного Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно вимог ч.1 ст.19 цього ж Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Також, за правилами ч.2 ст.19 вказаного Закону у разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02.07.2014 року, Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з питань державної реєстрації договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності; забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно вимог п. 11 вказаного Положення Мін'юст очолює Міністр, який призначається на посаду за поданням Прем'єр-міністра України і звільняється з посади Верховною Радою України.

За правилами пп. 33 п.4 цього ж Положення Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань організовує розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних із діяльністю Мін'юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

В свою чергу, за правилами п.1 ч.1 ст.84 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

З аналізу наведених положень чинного законодавства чітко вбачається, що здійснення перевірки законності виконавчого провадження покладено, зокрема, на директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заступників начальників Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальників управлінь державної виконавчої служби, їх заступники.

За викладених обставин, враховуючи наведені вимоги ст.84 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, суд вважає, що Відповідачем цілком правомірно було спрямовано заяву Позивача на розгляд Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як органу, безпосередньо на який покладено обов'язок здійснювати перевірку законності виконавчого провадження.

Такі дії Відповідача цілком відповідають наведеним положенням ст.ст. 7, 19 Закону України «Про звернення громадян».

За таких обставин, суд вважає, що підстави для визнання протиправною бездіяльність Відповідача в частині розгляду звернення ОСОБА_1 від 26.11.2015 року, зобов'язання Відповідача відновити порушені права ОСОБА_1 та стягнення з Відповідача на користь Позивача реальних матеріальних збитків в сумі 32727,08 грн. та моральних збитків в сумі 13780,00 грн. за нанесення ним глибоких фізичних та душевних страждань Позивачу відсутні.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича в частині розгляду звернення ОСОБА_1 від 26.11.2015 року, зобов'язання Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича відновити порушені права ОСОБА_1, а саме: об'єктивно розглянути його заяву від 26.11.2015 року, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання та надати Позивачу відповідь на неї, зобов'язати відповідних посадових осіб Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області направити виконавчі документи за рішенням суду органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості ОСОБА_1, стягнення з Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича на користь ОСОБА_1 реальні матеріальні збитки в сумі 32727,08 грн., стягнення з Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича на користь ОСОБА_1 моральні збитки в сумі 13780,00 грн. за нанесення ним глибоких фізичних та душевних страждань ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Стеценко О.О.

Суддя Андрухів В.В.

Суддя Завальнюк І.В.