Справа № 338/613/16-а
Суддя: Круль І.В. І. В.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/613/16-а

16 червня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Матлюк Л.Г.

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 про оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом в порядку адміністративного судочинства до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 про оскарження та скасування постанови серії ПС2 № 895478 про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 червня 2016 року відповідачем відносно нього незаконно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, накладено штраф в сумі 510 гривень, вказуючи на те, що він цього числа о 14 год. 35 хв., керуючи автомобілем марки «Рено Дастер» та рухаючись по вул. Січових Стрільців в м.Івано-Франківську, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив ПДР. Однак дана зупинка була вимушеною, оскільки прибори його автомобіля зафіксували перегрів двигуна, що не дозволяло здійснювати подальший рух. Тобто, відповідно п.1.10. ПДР України, він здійснив вимушену зупинку. При цьому включив аварійні маячки та відправив сина за рідиною для охолодження двигуна, віддавши останньому гаманець з грошима та зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В цей час до нього підійшов інспектор Халусяк Н.Р. та попросив представити документи. Надавши посвідчення водія, повідомив, що через кілька хвилин прийде його син та надасть документи на автомобіль. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу представив працівнику поліції через 15 хвилин. Однак ні те, що зрештою свідоцтво йому було надано, ні пояснення стосовно того, що зупинка є вимушеною і здійснена через технічну несправність транспортного засобу, відповідач до уваги не взяв, склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, копію якої вручив йому.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив визнати дії інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 неправомірними, постанову серії ПС2 № 895478 від 02 червня 2016 року, в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, винесену відносно нього, скасувати, а провадження у справі закрити. Просив врахувавши, що відповідач не бажав вислухати та взяти до уваги його пояснення про те, що причиною вимушеної зупинки стала технічною несправністю двигуна автомобіля, інспектор також не зреагував на включені маячки та не склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судові засідання не зявляється, будучи належно повідомленим про час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, який підлягає до задоволення.

Як вбачається з постанови серії ПС2 №895478 у справі про адміністративне правопорушення від 02 червня 2016 року (а.с.4), інспектор роти № 1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, визнавши ОСОБА_2 винним у тому, що 02 червня 2016 року о 14 год. 35 хв., керуючи автомобілем марки «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1, в м.Івано-Франківську по вул. Січових Стільців здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив ПДР, та суттєво заважав заїзду зустрічних транспортних засобах, при перевірці документів, в порушення п.2.1.(б) ПДР, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Стаття 258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Відповідно до частини першої цієї статті, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (частина друга статті 258КУпАП).

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також відповідно до положень частини 5 цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 122 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, за які накладаються адміністративні стягнення, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно, на ці правовідносини не поширюється положення частини 4 статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складання протоколу про його вчинення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.3 цієї статті, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок.

Ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно, суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний, згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, скасувати постанову і закрити провадження у справі про адмінправопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 02 червня 2016 року, керуючи автомобілем «Рено Дастер», рухаючись по вул. Січових Стрільців в м.Івано-Франківську позивач здійснив вимушену зупинку, оскільки прибори автомобіля зафіксували перегрів двигуна. Включивши аварійні маячки, ОСОБА_2 відправив його за рідиною для охолодження двигуна, віддавши гаманець з грошима та з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Коли позивач представив працівнику поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, той дав постанову про притягнення до адмінвідповідальності,

З огляду на викладене, показання свідка, суд дійшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Слід визнати дії інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 неправомірними, а постанову серії ПС2 № 895478 від 02 червня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, винесену відносно ОСОБА_2, про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення незаконною та скасувати, оскільки дії відповідача були неправомірними, винесена ним оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, інспектором не було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, не враховано неумисних дій позивача.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 9; 122; 247; 283; 287; ч.1 ст. 288; 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 про оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Визнати дії інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 неправомірними.

Постанову серії ПС2 № 895478 від 02 червня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.122 КУпАП визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10 днів: позивачем - з часу її оголошення, відповідачем - з часу отримання копії постанови.

Суддя