Справа № 826/267/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 червня 2016 року № 826/267/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві
про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві про визнання неправомірними дії Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві щодо зміни її прізвища з «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_1» при проведенні державної реєстрації актів цивільного стану №2594 від 29.09.2015 року про укладення шлюб; зобов'язання Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису цивільного стану №2594 від 29.09.2015 року про укладення шлюбу, змінивши в графі «прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини» на дівоче прізвище, а саме: з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при здійсненні державної реєстрації шлюбу між громадянкою Алжирської Народної Демокративної республіки ОСОБА_1 та громадянином України ОСОБА_4 неправомірно була здійснена зміна прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», так як реєстрація шлюбу повинна була б відбутися з урахуванням вимог Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 року №2709-IV.

Також, позивач зазначив, що відповідач неправомірно відмовив у внесенні змін до актового запису цивільного стану №2594 від 29.09.2015 року про укладення шлюбу, оскільки згідно з декретом Алжирської Народної Демократичної Республіки №71/157 від 03.06.1971 року громадянка Алжиру не може змінити прізвище або ім'я.

Відповідач - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи, направивши суду письмові заперечення. В якості безпідставності позовних вимог відповідач зазначив, що підстав для внесення змін до актового запису цивільного стану громадянці ОСОБА_1 немає, оскільки державна реєстрація шлюбу проведена відповідно до норм чинного законодавства.

Також 04.04.2016 відповідач клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 6 статті ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні з урахуванням положень частини 6 статті ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року громадянка Алжирської Народної Демократичної Республіки звернулась Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №2594, складеного 29 вересня 2015 року уповноваженими особами Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, а саме просила змінити прізвище у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян від 29.09.2015 року №5 з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Листом від 03.11.2015 року № 5527/02-121 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 1 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану в Україні», глави 4 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні та Порядку розгляду заяв про зміну імені ( прізвища, власного імені, по батькові) проводиться лише стосовно громадян України та запропонував звернутись за місцем проживання заявника.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, а зміну прізвища при здійсненні державної реєстрації шлюбу такою, що була зроблена без ретельного дослідження матеріалів, що мають значення для вирішення даного питання, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) даних рішень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії одночасно є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчинює дії чи допускається бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян,ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною 2 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Частинами 3 та 4 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.5 Правил зазначено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Заяви іноземців, які постійно проживають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, складених органами державної реєстрації України, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах.

Згідно п.1.7 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до п.1.15 Правил, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до п.2.1 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Іноземці, особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, подають заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання.

Пунктом 2.3 Правил встановлено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України не вправі відмовити громадянину в прийнятті та розгляді заяви про внесення змін.

Згідно з пунктом 2.13.12 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до положень п. 2.15.9 Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Згідно п.2.13.10 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно п.2.16 Правил, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.2.16.7 Правил).

З огляду на матеріали справи суд встановив, що 29.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві на підставі заяви №2915/02-29 від 24.09.2015 року та поданих до неї документів, зареєстровано шлюб громадянина України ОСОБА_4 та громадянки Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1, про що складено актовий запис за №2594, внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за №5. В графі 2 зазначеного актового запису "Прізвище після державної реєстрації шлюбу "нареченої" зазначено "ОСОБА_1", що особисто закріплено громадянкою підписом в актовому записі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідачем неправомірно була здійснена зміна прізвища з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", так як реєстрація шлюбу повинна була б відбутися з урахуванням положень колізійних норм.

При цьому при вирішенні даного спору суд виходить з положень Закону України "Про міжнародне приватне право", яким встановлюється порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Згідно ч.1 ст.55 Закону України "Про міжнародне приватне право" право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 вказаного Закону форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом

України.

Відповідно до ст. 35 Сімейного кодексу України наречені мають право обирати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами.

Згідно Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР, затвердженої Міністерством юстиції Української РСР 12.12.1970, народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, усиновлення, встановлення батьківства, зміна імені, по батькові і прізвища підлягають реєстрації в державних органах запису актів громадянського стану (загсу).

Про зроблений запис акта громадянського стану видається відповідне свідоцтво.

При реєстрації актів громадянського стану пред'являються документи, які підтверджують факти, що підлягають реєстрації в органах загсу, а також документи, які посвідчують особу заявника: паспорт, а в місцевостях, де не введена паспортна система, свідоцтво про народження або видана за місцем проживання довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих; офіцерами і військовослужбовцями надстрокової служби - посвідчення особи; військовослужбовцями строкової служби - військовий квиток або посвідчення особи; іноземцями - вид на проживання для іноземців та національний паспорт або тільки національний паспорт, якщо в ньому є запис про дозвіл на проживання в СРСР; особами без громадянства - вид на проживання для осіб без громадянства.

Особи, які бажають зареєструвати шлюб, подають заяву за встановленою формою до органів загсу за місцем проживання однієї з осіб, які вступають у шлюб, або за місцем проживання їх батьків.

Бажаючі зареєструвати шлюб повинні пред'явити документи, що посвідчують їх особу (пункт 4 цієї Інструкції), а особи, які раніше перебували в шлюбі, також документи, які підтверджують припинення попереднього шлюбу.

Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад депутатів трудящих виготовляють книги реєстрації актів громадянського стану за єдиними для всієї республіки формами і забезпечують ними органи загсу.

Книги реєстрації актів громадянського стану складаються з перших і других (відривних) примірників бланків записів, кожний із яких при реєстрації акта нумерується одним і тим же порядковим номером, заповнюються вони одночасно.

Бланки записів актів громадянського стану заповнюються в присутності заявника чорнилом, чітким розбірливим почерком. Усі графи заповнюються вичерпними відповідями. Пропуски або скорочення окремих слів, а також виправлення чи підчистка не допускаються.

Прізвища, ім'я, по батькові записуються повністю відповідно до пред'явлених документів.

Національність особи в графах бланку запису акта громадянського стану зазначається за її паспортом. При відсутності паспорту національність визначається за національністю її батьків.

Якщо батьки належать до різних національностей, зазначається національність одного з них за бажанням особи, національність якої необхідно вказати.

Заповнений бланк запису акта громадянського стану прочитують заявникові, обидва примірники підписуються ним, після чого цей бланк підписується службовою особою, яка складала запис, і скріплюється печаткою.

Відомості, зазначені у свідоцтві, що видається на підставі реєстрації акта громадянського стану, повинні повністю відповідати даним, зазначеним у запису даного акта громадянського стану.

Таким чином, з викладеного випливає, що реєстрація актів громадянського стану здійснюється в присутності осіб, щодо яких складається такий запис, на підставі документів поданих заявником, та правильність внесення відповідних записів перевіряється заявником після їх складання.

Враховуючи зазначене, позивач скористалась правом наданим їй ч.2 ст.35 СК України та вирішила обрати прізвище після державної реєстрації "ОСОБА_1" , що підтверджується особистим підписом у заяві про державну реєстрацію шлюбу

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що внесення даних щодо прізвища після державної реєстрації до актового запису про шлюб № 254 від 29.09.2015 року не є помилкою, а отже відсутні підстави для внесення змін до нього відповідачем.

На думку суду позивачем обрано невірний спосіб захисту права, оскільки в даному випадку вбачається за доцільне позивачу звернутися до відповідача про заміну прізвища у загальному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем не було порушено вимог чинного законодавства, а вимоги позивача про зобов'язання внести зміни до актового запису цивільного стану №2594 від 29.09.2015 року про укладення шлюбу, змінивши в графі "прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини" на дівоче прізвище, а саме: з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" не підлягають задоволенню, оскільки внесені до них дані вчинені на підставі наданих заявником документів, в присутності заявника та правильність їх внесення підтверджена його підписом, що є доказом фактів, реєстрація яких посвідчувалась.

Керуючись статтями 2, 7-11, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда