Справа № 813/5466/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

13 червня 2016 року справа № 813/5466/15

зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1.,

відповідача Барбуляк Х.М.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Омега" про визнання протиправними дій і скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із адміністративним позовом до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега»», в якому з врахуванням заяв про уточнення позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. №17699707, №17700725,№17699349, №17699847, №17699937, №17700019, №17700084, №17700156, №17700192, №17700240, №17700329, №17700354, №17700377, №17700414 від 03.12.2014 року про державну реєстрацію прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі яких внесені записи за №7931767, №7931757, №ф7931747, №7931773, №7931785, №7931796, №7931810, №7931824, № 7931828, №7931842, №7931658, №7931640, №7931612, № 7931590 від 03.12.2014 року про право власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_5 та рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. №18350660, №18349564 від 25.12.2014 року про державну реєстрацію прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі яких внесені записи за №8251824, №8249870 від 25.12.2015 року про право власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_6

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та при здійсненні такої державної реєстрації не дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Позивач також посилається на те, що приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. не встановлено відповідності заявлених прав і поданих документів для державної реєстрації вимогам законодавства, а саме не перевірено наявність згоди ОСОБА_7 чи позивача (як спадкоємця ОСОБА_7.) на укладення договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, і за відсутності такої згоди прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на вищезгадане нерухоме майно.

Відповідач - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. проти позову заперечила, вказавши на правомірність здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень щодо вказаного нерухомого майна та правомірності прийняття спірних рішень.

Відповідач - реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції в запереченнях на позовну заяву вказала на правомірність спірних рішень про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно та безпідставність заявлених позовних вимог.

В письмових запереченнях треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6 проти позову заперечили, просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що у відповідності до вимог п.1.1. та п.1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, право власності на житловий будинок, квартиру, інші будівлі та споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Продавцем ТОВ «ФК «Омега» при посвідченні договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладеними з третіми особами (покупцями) - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, надано договори іпотеки відчужуваного нерухомого майна, що підтверджує право власності ОСОБА_7 на вказане нерухоме майно. Відповідно, приватний нотаріус Барбуляк Х.М. на підставі вказаних іпотечних договорів правомірно здійснила державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно та внесла відомості про нових власників у Державний реєстр речових прав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега»» у поданих заперечення проти позову заперечила, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що оскільки згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заява про реєстрацію права власності на нерухоме майно може бути подана не лише його власником, а й іншим правонабувачем, якими виступали треті особи у справі - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 У зв'язку з чим, вважає, що спірні рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є правомірними, а позовні вимоги - безпідставними.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі з підстав, що позовні вимоги у справі щодо визнання протиправними і скасування спірних рішень мають розглядатися у порядку цивільного судочинства, оскільки такі рішення вже реалізовані та вичерпали свою дію. В свою чергу, це свідчить про виникнення спору про право, яке не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі не заперечив.

Відповідач приватний нотаріус Барбуляк Х.М. та представник третьої особи питання про закриття провадження у справі підтримали.

Відповідач реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, явку представників в судове засідання не забезпечили, про причини неприбуття суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

27.06.2007 року, 04.09.2007 року та 25.10.2007 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_8 укладено кредитні договори.

З метою забезпечення кредитних зобов'язань між ВАТ «Кредобанк» та гр. ОСОБА_7 укладено іпотечні договори від 27.06.2007 року, 04.09.2007 року та 25.10.2007 року за реєстровими номерами Д-1029, 2165 та 2559.

29.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»» укладено договір факторингу шляхом купівлі грошової вимоги, за умовами якого до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»» перейшло право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами.

Також 16.12.2011 року між ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, згідно з яким до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції»» перейшло право вимоги за відповідними договорами іпотеки.

15.04.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»» (як іпотекодержателем) та ТОВ «Факторингова компанія «Омега»» (як новим іпотекодержателем) укладено договір відступлення прав вимоги за вказаними договорами іпотеки.

03.12.2014 року між ТОВ «Факторингова компанія «Омега»» (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договори купівлі - продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», згідно з яким продавець продав, а покупець купив нежитлові приміщення І-го поверху від 2-3 по 2-6, 3в-1, 3в-2, 3в-3, 3в-4, 3в-5 за адресою: АДРЕСА_2 на загальну суму 2172689,00грн.; а також квартири № 3, 3 «а», 3 «б», 4, 5, 6, 7, 13, 14, 15, 16 за адресою: АДРЕСА_2.

25.12.2014 року між ТОВ «Факторингова компанія «Омега»» (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі - продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», згідно з яким продавець продав, а покупець купив будинок № 5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 та розташована на території Розлуцької сільської ради Турківського району Львівської області (місцезнаходження - АДРЕСА_1), цільове призначення - для обслуговування житлового будинку.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, в тому числі наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 4 ст. 15 вказаного Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Враховуючи обставини щодо відступлення права вимоги за кредитними зобов'язаннями (основними зобов'язаннями), згідно з договором факторингу від 19.11.2011року та відступлення права вимоги за іпотечними договорами (похідними договорами), згідно з договором про відступлення прав від 16.12.2011року відбулося неодночасно, то таке відступлення права вимоги за договором іпотеки повинно відбуватись за погодженням з іпотекодавцем чи її спадкоємцем (позивачем).

Згідно з п. 96 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за №868 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), під час проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за відсутності державної реєстрації права власності на такий об'єкт у Державному реєстрі прав державний реєстратор відкриває розділ зазначеного Реєстру, вносить до нього відомості про таке право власності та переносить наявні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та/або Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Враховуючи те, що права власності на нерухоме майно (квартири та інші приміщення) за адресою: АДРЕСА_2, а також будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 станом на час здійснення державної реєстрації майнових прав на гр.гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (03.12.2014 року і 25.12.2014 року) не були зареєстровані у Державному реєстрі прав (так як реєстрація прав власності загаданого майна на ОСОБА_7 (як іпотекодавця) відбулася до прийняття та набрання чинності Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17.10.2013 року за № 868), відповідач - приватний нотаріус Барбуляк Х.М., відповідно до п. 96 зазначеного Порядку, повинна була відкрити розділ у Державному реєстрі прав на відповідні об'єкти нерухомого майно та внести до нього всі відомості про право власності на таке майно та відомості про його власника - ОСОБА_7

Такі дії державним реєстратором або нотаріусом, згідно з п. 8 згаданого Порядку, вчиняються на підставі поданої заявником заяви, форма і вимоги до заповнення якої встановлено Мін'юстом.

Проте, з реєстраційних справ щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, вбачається, що заяви від позивача (як спадкоємця власника майна ОСОБА_7) чи будь-якого іншого заявника щодо здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень з метою відкриття розділу у Державному реєстрі прав для внесення у нього відомостей про вищевказане нерухоме майно та його власника, державним реєстратором (нотаріусом) не відбирались.

Суд бере до уваги правові висновки Європейського суду з прав люди, зазначені у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v. Austria», в якому суд вказав на те, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Перелік публічно-правових справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в ч. 2 ст. 17 КАС України, зокрема на спори фізичних і юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В аспекті встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов до висновку про те, що спір у справі виник у зв'язку із реалізацією права власності на нерухоме майно, і не є спором про оскарження рішень відповідача, пов'язаних з реалізацією ним компетенції у сфері публічно-правових відносин Суд також звертає увагу на те, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання майна у власність (тобто, ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання цього права має вирішуватись в порядку цивільного судочинства, оскільки виникає спір про право.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.10.2015 року у справі № 308/15637/13-а, постанові від 25.11.2015 року у справі № 339/113/14-а, постанові від 04.11.2015 року у справі №457/1243/13-а.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх суддів України. Суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, на думку суду, позовні вимоги у справі мають розглядатися у порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі необхідно закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд роз'яснює позивачу, що справа підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, ст.ст. 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Омега" про визнання протиправними дій і скасування рішень закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 21 червня 2016 року.

Суддя А.Г. Гулик