Справа № 220/1080/16-а
Суддя: Пономарьов О. П.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1080/16-а
Номер провадження2-а/220/13/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Пономарьова О.П.;

при секретарі - Черновал І.В.;

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача

Старомлинівської сільської ради

Великоновосілківського району

Донецької області - Хараберюш Н.В.;

представника відповідача - Донченко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про оскарження рішення, що порушує право, -

В С Т А Н О В И В :

01.06.2016 року позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до відповідача, про зобов'язання Старомлинівської сільської ради Донецької області скасувати рішення, якими земельні ділянки були наданні у користування громадянам, за їх заявами, які проживають на території сільської ради. Крім того позов містить вимоги, щодо вирішення судом питання заборони вчинення будь яких дій з вказаними земельними ділянками, а також надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства позивачам, у відповідності до норм безоплатної приватизації. Свою заяву позивачі мотивують тим, що:

24.11.2015 року позивачами, до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області були подані заяви та клопотання, згідно яких позивачі зверталися до Старомлинівської сільської ради, з метою отримання земельних ділянок у власність, відповідно до норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства.

В свою чергу відповідач, станом на 25.12.2015 року, після спливу місячного терміну, не надав ні офіційної відмови в задоволенні клопотання ні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та керуючись Земельним кодексом України позивачі повідомили про початок виконання робіт із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, згідно договору про надання таких послуг. Позивачами було повідомлено відповідача про початок робіт та, згідно рекомендованого повідомлення, про вручення поштового відправлення від 29.12.2015 року, Старомлинівська сільська рада отримала дане повідомлення.

Але в січні 2016 року на адреси позивачів надійшли листи від Старомлинівської сільської ради, датовані 22.12.2015 роком, в яких зазначалося, що земельні ділянки, які вказані на кожній картографічній схемі заявників, знаходяться у користуванні інших осіб і саме цим особам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи даний лист, 25.01.2016 року, на підставі статей 1,13,19,20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», які надають право звертатися з запитами до розпорядників інформації щодо надання публічної інформації, позивач ОСОБА_1 звернувся до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, з запитом про доступ до публічної інформації (є відмітка про отримання), в якому просив надати на його адресу інформацію про наявність або відсутність вільних земельних ділянок комунальної власності, до моменту подачі його заяви та після, а також інформацію стосовно земельних ділянок відносно розгляду заяв, так як данні питання відносяться до компетенції органів місцевого самоврядування, оскільки у позивача були сумніви стосовно надання правової інформації щодо розгляду даного звернення, раптової появи інших заявників, які в порушення чинного законодавства користуються земельними ділянками без правовстановлюючих документів, лише на підставі дозволу на розробку проекту землеустрою, разом з цим роблячи висновок на тому, що в свою чергу посадовим особам Старомлинівської сільської ради про данні факти відомо, данні обставини вбачаються з листа Старомлинівської сільської ради від 22.12.2015 № 65 1-02.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Оскільки відповідний запит було подано 25.01.2016, то станом на 04.02.2016 відповіді позивачем отримано не було, наявне ще одне порушення законодавства.

Для захисту свого права на інформацію позивач звернувся до суду з відповідним позовом про оскарження бездіяльності та порушенням сільською радою вимог Закону Україні «Про доступ до публічної інформації», через небажання або інший намір затягування розгляду даного питання з метою оформлення документації на зазначені у заявах позивачів земельні ділянки іншими особами. Рішення по справі було прийнято 13.05.2016 року, у відповідності до якого встановлено бездіяльність сільської ради та порушення законодавства, а по даному питанню відповідачем було надано відповідь на запит, керуючись якою можна робити висновок про незаконність відмови за заявами позивачів про отримання безоплатно у власність земельних ділянок та надання переваг іншим особам та на доказ цього позивач зазначив наступне:

По - перше, у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, у клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, що у відповідності до заяв позивачів було зроблено.

В свою чергу відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Такої вмотивованої відмови позивачами отримано не було, також не було отримано і самого рішення про відмову.

Позивачами, у відповідності до вимог законодавства, після спливу місяця, з дня подачі заяви, на адресу ради було направлено відповідне повідомлення про початок робіт з землеустрою, від 25.12.2015 року, дата отримання сільською радою 29.12.2015 року.

В свою чергу Старомлинівська сільська рада, на адреси позивачів, направила відповідні листи в яких зазначалося, що земельні ділянки вказані на схемах поданих разом із заявами знаходяться у користуванні інших осіб, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, дані листи надійшли до позивачів в січні 2016 року, після отримання сільською радую вищезазначених повідомлень та договорів.

Позивач ОСОБА_1, з вказаною відмовою сільської ради не погодився та зазначив, що його заява та заяви його співпозивачів (вхідний № 02-56 від 24.11.2015, та N/02-53 від 24.11.2015) та заяви інших осіб були надані до засідання виконкому сільської ради у грудні 2015 року, що ставить їх у рівне становище між собою.

Також у позові позивачі зазначили, що відносно заяви від 14.03.2014 року, ОСОБА_6, згідно якої відповідач прийняв рішення про надання дозволу 25.03.2014 року, то у відповідності до Закону України «Про землеустрій - статтею 28, встановлюється строк на виконання робіт із складання документації з землеустрою, який не повинен перевищувати шести місяців, як вбачається з документів наданих сільською радою, проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_6 дозвіл виконано 27.11.2015 року договір № 382, що в свою чергу суперечить наведеному вище та є прямою підставою вважати рішення таким, що втратило чинність.

Перелічене позивачами вище спонукало їх звернутися до суду з даними вимогами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав заявлений позов, просив його задовольнити у повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_4, та ОСОБА_5, до суду не з*явились, але надали довіреність на участь у справі ОСОБА_1, який і представляв їх інтереси у суді.

Представники ж Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, заперечили проти задоволення позову. В обґрунтування своїх позицій надали копії рішень сільської ради, згідно яких рада надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, на які претендують позивачі, в порядку черговості звернення громадян, та вказали, що громадяни, які отримали земельні ділянки, звернулися до сільської ради раніше ніж позивачі, про що представниками було надано копії журналів реєстрації заяв громадян. Крім того у судовому зсіданні представники відповідача надали викопіровки спірних земельних ділянок, які не співпадають з викопіровка земельних ділянок наданих позивачами.

Допитані в якості свідків члени комісії: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, суду пояснили, що дійсно приймали рішення про надання переваги у отриманні земельних ділянок у власність ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6, перед позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 У прийнятті рішення вони користувались матеріалами, які підтвердили, що позивачі по перше надали свої заяви до сільської ради пізніше, а по друге земельні ділянки на які вони претендували, вже використовувались довгий час мешканцями села Старомлинівка ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_6. Остаточне рішення приймали депутати сільської ради на сесії, а їх висновок носив рекомендований характер. Всі члени комісії у судовому засіданні підтвердили свої висновки та вважають їх законними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. До такого висновку суд дійшов із слідуючого:

Рішеннями Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області громадянам, було виділено земельні ділянки в межах сільської ради для ведення особистого селянського господарства (копії рішень додаються).

Позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, сільською радою було відмовлено у виділенні земельних ділянок на підставі того, що вказані ними земельні ділянки вже виділено іншим особам.

Оцінюючи правомочність вказаного рішення суд приймає до уваги вимоги ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Право власності на землю набувається та реалізується його суб'єктами виключно відповідно до закону. Суб'єктивне право власності на землю виникає на підставах та у порядку, визначеному Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини ( ст. 14 Конституції України). Статтею 19 Основного Закону встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, Старомлинівська сільська рада, діючи в інтересах громадян, надала дозвіл на земельні ділянки в порядку черговості, тобто в порядку звернення громадян з заявами про виділення землі. Це підтверджується копією журналів реєстрації заяв, згідно яких позивачі звернулися з заявами пізніше ніж громадяни ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_6 Крім того, рішення про виділення землі, приймаються на сесії ради, тобто складом ради, до якої входять депутати ради, які, в свою чергу, діють в інтересах своїх виборців, а тому мають право вирішувати питання виділення землі в порядку черговості звернення громадян.

Статтею 116 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. №2768-III (далі - ЗК України) визначено підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, зокрема :

- громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону ( ч. 1 ст. 116 ЗК України);

- безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема - одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом ( ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Згідно ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України, зокрема :

- громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства) (абз. 1 ч. 6 ст.118 ЗК України).

Відповідно до вищезазначеної норми законодавства, окремо щодо документів, які мають бути додані до клопотань, а саме - погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), можна прийти до висновку, що вказані вище земельні ділянки вже знаходяться у користуванні, та хоча користувачами і не зареєстровано право власності на ці земельні ділянки, згідно законодавства України, але й позбавити їх права користування земельними ділянками не можливо на підставі не проведення ними реєстрації права власності, так як законодавством визначено вичерпний перелік випадків, коли громадянин може бути позбавлений права на земельну ділянку, а саме: відповідно до ст. 378 Цивільного кодексу України право власності на земельні ділянки може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку передбачені ст. 143 Земельного кодексу України. А саме, примусове припинення прав на земельну ділянку може бути здійснене у таких випадках:

-використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; (тільки для права користування, а не власності)

-не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; (тільки для права користування, а не власності)

-конфіскації земельної ділянки;

-примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності;

-примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки;

-не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений чинним законодавством України строк.

У судовому ж засіданні встановлено, що ОСОБА_1, подав заяву на земельну ділянку, яка вже знаходиться у користуванні родини ОСОБА_13, та який згідно заяви, звернувся до Старомлинівської сільської ради 19.11.2015 року. ОСОБА_5, звернувся з заявою 23.11.2015 року, а земельна ділянка вже знаходиться у користуванні родин Хара та Баран. ОСОБА_4, звернувся з заявою про виділення земельної ділянки яка вже знаходиться у користуванні сім'ї ОСОБА_6 з 25.03.2014 року. Окремо зазначається, що проект знаходиться в стадії розробки. Крім того надані позивачами викопіювання земельних ділянок, на які претендують позивачі, не співпадають з викопіюваннями наданими сільською радою.

Крім того, щодо вимоги позивачів, зобов'язати Старомлинівську сільську раду, після скасування рішень сільської ради від 18.12.2015 № 7/6-25-5, 04.12.2015 року № 7/4-20-3 та інших, зобов'язати Старомлинівську сільську раду Великоновосілківського району Донецької області, невідкладно прийняти рішення відносно заяв позивачів щодо безоплатної передачі їм у приватну власність земельних ділянок, для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає, що і ці вимоги задоволенню не підлягають.

Так, згідно ст.19 Конституції України органи державної виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання. Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, вирішуються питання регулювання земельних відносин. Тому питання щодо невідкладного прийняття рішення відносно заяв позивачів щодо безоплатної передачі їм у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області має бути вирішено на відповідній сесії селищної ради та прийняте рішення в межах чинного законодавства України про задоволення чи відмову у затвердженні даного проекту.

Однак, кожний державний орган, суб'єкт владних повноважень діє самостійно в межах визначеної йому компетенції, не має права передавати (делегувати) свої повноваження, крім визначених законом випадків. Суд не може перебирати на себе повноваження інших суб'єктів владних повноважень та зобов'язувати їх приймати рішення, які входять до їх компетенції.

Згідно роз'яснень «Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо, суд вирішує такі питання по суті тільки якщо це відповідає закону.

На підставі викладеного, позовні вимоги про зобов'язання Старомлинівської сільської ради винести рішення щодо надання позивачам дозволу на розробку технічної документації для безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що належним способом захисту прав позивачів буде зобов'язання Старомлинівської сільської ради повторно розглянути заяву позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за даною заявою у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Згідно вимог ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи, що при подачі позову, судовий збір було сплачено лише позивачем ОСОБА_1, у розмірі 551 грн. 21 коп., суд вважає за необхідне стягнути з позивачів ОСОБА_4, та ОСОБА_5 на користь держави суми у розмірі 551 грн. 21 коп., з кожного.

На підставі викладеного, ст.116, 118, 121 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 94, 159, 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд,

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про оскарження рішення, що порушує право - відмовити повністю.

Стягнути з позивача ОСОБА_4, на користь Держави, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з позивача ОСОБА_5, на користь Держави, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб.

СУДДЯ О.П. Пономарьов.