Справа № 814/2160/15
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/47601/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства ,,Мегабанк на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Мегабанк до управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, треті особи: Корабельний РВ в місті Миколаєві ММУ УМВС України в Миколаївській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання скасувати місце реєстрації малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, треті особи: Корабельний РВ в місті Миколаєві ММУ УМВС України в Миколаївській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання скасувати місце реєстрації малолітньої дитини.

Просив суд зобов`язати управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 .

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року рішення першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 20 грудня 2007 року ПАТ «Мегабанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_5 №322-14П/2007, в забезпечення виконання якого 5 вересня 2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №7699, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 . Згідно пункту 3.1.10 іпотечного договору № 7699 від 5 вересня 2008 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язались протягом дії іпотечного договору нікого не реєструвати за місцем знаходження предмету іпотеки. Відповідно до умов пункту 6.11 іпотечного договору № 7699 від 5 вересня 2008 року на період дії вказаного договору документи, що посвідчує право власності на дану квартиру та вся технічна документація знаходиться в ПАТ «Мегабанк». Свідоцтво про право власності на квартиру від 4 серпня 2008 року, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , зберігається у банку, що підтверджується довідкою № 13-81/919 від 2 липня 2015 року. 23 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до Корабельного РВ у місті Миколаєві УДМСУ в Миколаївській області із письмовою заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_4 та надала перелік необхідних документів, а саме: паспорт громадянина України, свідоцтво про народження дитини, документ, що підтверджує право проживання - витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий БТІ №24278400 від 7 серпня 2008 року. Згода на реєстрацію новонародженої ОСОБА_4 в квартирі банком не надавалась.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація новонародженої дитини за місцем проживання батьків не є порушенням умов іпотечного договору, оскільки малолітня особа згідно законодавства України проживає (реєструється) за місцем проживання (реєстрації) батьків.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється на підставі наступних документів: письмової заяви; документа, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанції про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талону зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військового квитка або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні врегульовано Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 22 листопада 2012 року № 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 (надалі - Порядок № 1077). Пунктом 2.3 Порядку № 1077 встановлено, що відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто.

Реєстрація неповнолітньої ОСОБА_4 здійснювалась на підставі заяви матері, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та є співвласницею зазначеної квартири.

Статтями 383 та 405 Цивільного кодексу України визначено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї, у свою чергу члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання, її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно із статтею 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Таким чином, особа, яка не досягла десяти років може бути зареєстрована лише з батьками, або одним із батьків, а тому відсутні правові підстави для скасування такої реєстрації і задоволення позову, а перебування житлового приміщення в іпотеці не є перешкодою для такої реєстрації.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судами повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства ,,Мегабанк залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Мегабанк до управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, треті особи: Корабельний РВ в місті Миколаєві ММУ УМВС України в Миколаївській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання скасувати місце реєстрації малолітньої дитини без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак