Справа № 742/998/16-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/998/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Циганко М.О. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаряБорисюк Л.П., Вівдиченко Т.Р., Петрика І.Й. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області із позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в якому просив визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати провести перерахунок пенсії з 31.12.2015 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, стягнути з відповідача заборгованість пенсійних виплат за січень-березень 2016 року в розмірі 2 119,38 грн., а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову до суду.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 з 10.10.2002 перебував на обліку в Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначену у відповідності до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

18.01.2011 ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на пенсію по інвалідності ІІІ групи від загального захворювання в розмірі пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно розпорядження від 22.01.2011 управлінням на підставі поданої заяви позивача з 18.01.2011 проведено перерахунок його пенсії та переведено на пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно Виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВА №017752 від 17 листопада 2015 року, ОСОБА_5 з 17 листопада 2015 року встановлено ІІ групу інвалідності від загального захворювання, безтерміново.

Однак, при відпрацюванні пенсійної справи ОСОБА_5, у зв'язку із зміною групи інвалідності, на підставі вказаної виписки, яка була направлена управлінню Прилуцькою медико-соціальною експертною комісією, спеціалістами управління було виявлено помилку в розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, яка була допущена при переведенні його з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію по інвалідності в розмірі за віком з 18 січня 2011 року, а тому його пенсійну справу було приведено у відповідність до чинного законодавства та матеріалів пенсійної справи.

Зокрема, відповідно до розпорядження №144263 від 20 листопада 2015 року, управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_5 з 18 січня 2011 року, а саме: в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії враховано заробітну плату за період його роботи з 01 грудня 2005 року по 30 червня 2009 року за даними персоніфікованого обліку, які містилися в матеріалах пенсійної справи (індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 2005 по 2009 рік). В результаті чого визначено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 1,95385; розмір заробітної плати для розрахунку пенсії склав 3873 грн. 76 коп. Середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески врахована за 2010 рік в розмірі 1982 грн. 63 коп.

Розмір пенсії ОСОБА_5 після проведеного перерахунку з 18 січня 2011 року став становити 2469 грн. 66 коп. Розмір пенсії позивача з 01 січня 2016 року становить 2796 грн. 89 коп.

Вважаючи такі дії протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, ОСОБА_5 звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виправлення органом Пенсійного фонду України помилки, внаслідок якої позивачу була призначена пенсія в більшому розмірі, ніж належало та приведення розміру пенсії у відповідність з вимогами чинного законодавства не можна вважати порушенням прав позивача на пенсійне забезпечення.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (зі змінами та доповненнями) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Статтею 1 вищезазначеного Закону встановлено, що «пенсією» є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види ж пенсійних виплат і соціальних послуг визначені ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором, що передбачено ст. 10 вищевказаного Закону.

Згідно ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка врегульовує питання щодо видів державних пенсій, за цим законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Частиною 3 ст. 45 вказаного Закону передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно ч. 1 ст. 40 зазначеного Закону, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. При цьому, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розпорядження від 22 січня 2011 року, відповідачем на підставі поданої позивачем заяви з 18 січня 2011 року проведено перерахунок його пенсії та переведено на пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, за матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_5 при проведенні перерахунку пенсії становив 44 роки 6 місяців 12 днів, відповідно коефіцієнт страхового стажу 0,60075. Управлінням в розрахунок стажу позивача для обчислення пенсії враховано в тому числі й період його роботи з 01 грудня 2005 року по 30 червня 2009 року.

При розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії по інвалідності управлінням враховано заробітну плату за даними персоніфікованого обліку, які містилися в матеріалах пенсійної справи на час проведення перерахунку, за період з 01 липня 2000 року по 31 січня 2003 року, з 27 травня 2003 року по 31 грудня 2003 року, з 01 вересня 2004 року по 30 листопада 2005 року та з 01 грудня 2010 року по 18 грудня 2010 року, в результаті чого визначено: індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 2,54700; розмір заробітної плати для розрахунку пенсії 5049 грн. 76 коп. При розрахунку застосовано середню заробітну плату в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік в розмірі 1982 грн. 63 коп. Розмір пенсії ОСОБА_5 після проведеного перерахунку з 18 січня 2011 року становив 3176 грн. 14 коп., в тому числі основний розмір пенсії 3033 грн. 64 коп. (5049 грн. 76 коп. *0,60075=3033 грн. 64 коп.).

Однак, як зазначено відповідачем та позивачем не заперечується, згідно матеріалів пенсійної справи, а саме копії трудової книжки та Індивідуальних відомостей про застраховану особу з системи персоніфікованого обліку за 2005-2009 роки, які були в пенсійній справі в тому числі й станом на 18 січня 2011 року, ОСОБА_5 в період з 01 грудня 2005 року по 30 червня 2009 року працював в ТОВ «Каір-1», отримував заробітну плату та за нього підприємством сплачені страхові внески.

При відпрацюванні пенсійної справи ОСОБА_5 в зв'язку із зміною групи інвалідності, на підставі виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії АВА №017752 від 17.11.2015, яка була направлена управлінню Прилуцькою медико-соціальною експертною комісією, спеціалістами управління було виявлено помилку в розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, яка була допущена при переведенні його з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію по інвалідності в розмірі за віком з 18 січня 2011 року, тому його пенсійну справу було приведено у відповідність до чинного законодавства та матеріалів пенсійної справи.

Зокрема, відповідно до розпорядження №144263 від 20 листопада 2015 року, управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_5 з 18 січня 2011 року, а саме: в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії враховано заробітну плату за період його роботи з 01 грудня 2005 року по 30 червня 2009 року за даними персоніфікованого обліку, які містилися в матеріалах пенсійної справи (індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 2005 по 2009 рік), в результаті чого визначено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 1,95385; розмір заробітної плати для розрахунку пенсії склав 3873 грн. 76 коп. Середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески врахована за 2010 рік в розмірі 1982 грн. 63 коп.

Розмір пенсії ОСОБА_5 після проведеного перерахунку з 18 січня 2011 року став становити 2469 грн. 66 коп. Розмір пенсії позивача з 01 січня 2016 року становить 2796 грн. 89 коп.

Таким чином, при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший з 18 січня 2011 року, спеціалістами управління було помилково не враховано в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії заробітну плату, отриману ним за період його роботи з 01 грудня 2005 року по 30 червня 2009 року, яку він отримував працюючи в ТОВ «КАІР-1» та за яку підприємством сплачено страхові внески, оскільки законодавством не передбачено виключення заробітної плати, дані про яку містяться в системі персоніфікованого обліку та є в матеріалах пенсійної справи.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, пенсії призначаються (перераховуються) з підстав передбачених законом і на підставі конкретно визначених документів, на основі яких здійснюється розрахунок, в тому числі й заробітку та стажу особи. Сукупність вказаних документів дає підстави встановити наявність чи відсутність у особи права на певний вид пенсії, її розмір тощо. Проте, можуть виявитися обставини, що не були відомі, чи не були враховані під час прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії або при її щомісячній виплаті виявилися нові. Такими обставинами можуть бути від неповідомлення даних, підроблення документів, помилка працівників Пенсійного фонду. Тому, при виявленні певних порушень, працівники Пенсійного фонду самостійно вчиняють дії, внаслідок яких пенсійні виплати приводяться у відповідність з чинним законодавством та матеріалами пенсійної справи.

З огляду на те, що позивачу при проведенні перерахунку пенсії з 18 січня 2011 року, в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії помилково не було враховано його заробітну плату за даними персоніфікованого обліку за період з 01 грудня 2005 року по 30 червня 2009 року, при цьому у відповідача не було жодних підстав для виключення із розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії даного періоду, та відповідно збільшення коефіцієнта заробітної плати і завищення розміру пенсії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії відповідача з приведення розміру пенсії позивача у відповідність з вимогами чинного законодавства та матеріалів пенсійної справи є правомірними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09 лютого 2016 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк Т.Р. Вівдиченко І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та підписано - 22.06.2016

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Петрик І.Й.