Справа № 359/3623/16-а
Суддя: Саган В. М.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

:
Провадження №2-а/359/125/2016
Справа № 359/3623/16-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Саган В.М.
при секретарі Степаненко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області та інспектора ПП роти №4 Управління ПП у м. Борисполі Департаменту ПП національної поліції України Майстренко Сергій Валерійович про визнання дій службової особи з притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення та повернути автомобіль,-
ВСТАНОВИВ:
25.04.2016 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов вказаний адміністративний позов, в якому позивач просить визнати дії інспектора 4-ої роти Управління ПП у місті Бориспіль Департаменту ПП Національної поліції України, капітана поліції Майстренко С.В., про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.6 ст.121 КупАП протиправними, крім того скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ№ 018975 від 15.04.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.6 ст.121 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255,00 грн., крім того повернути йому автомобіль «Форд Ескорт» д.н.з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що 15.04.2016 близько 10:20 год. він рухаючись на власному автомобілі Ford Escort д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Котляревського в м. Борисполі, побачив у дзеркалі заднього виду, що за ним рухався автомобіль поліції з ввімкненим проблисковим маячком. В подальшому, на вимогу працівників поліції він зупинився, в цей час до нього підійшли працівники поліції і попросили пред`явити документи. Він пред`явив документи і запитав в працівників поліції причину зупинки,на що останні вказали, що його зупинили по причині, що водій подібного автомобіля скоїв ДТП і зник з місця аварії. Після чого, працівник поліції взявши технічний паспорт на автомобіль та водійське посвідчення, візуально оглянув його автомобіль, потім наказав вийти з нього, після чого працівники поліції наказали їхати за ними до Бориспільського відділу поліції, де на стоянці припаркували автомобіль. У відділку його примушували написати заяву, зміст якої йому продиктують, а в разі не написання, заберуть автомобіль і «пов`яжуть». Після чого працівники поліції склали постанову, в якій було вказано, що у його автомобіля не працюють задні покажчики стопів та не відповідають ідентифікаційні номери кузова. Він вважає вказану постанову незаконною, оскільки регулярно при виїзді з гаражу оглядає автомобіль і перевіряє роботу стопсигналів, крім того автомобілем він володіє на правовій підставі, з огляду на це вважає, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності, і постанова винесена працівниками поліції є незаконною. З цих підстав він і звернувся до суду.
Представник Управління патрульної поліції в м.Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рогатюк А.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмові заперечення, відповідно до яких працівники поліції діяли у спосіб та у межах визначених Законом повноважень, крім своїх доводів та міркувань позивач не надав жодного фактичного доказу щодо спростування своєї вини у скоєному правопорушенні, тому просив у задоволенні позову відмовити.
Інспектор Управління патрульної поліції в м.Борисполі Київської області Майстренко С.В. в судовому засіданні позов не визнав також, просив у його задоволенні відмовити.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 15.04.2016 року під час несення служби в автопатрулі разом з ОСОБА_3 помітили на вул. Котляревського в м.Борисполі автомобіль Форд Ескорт, в якому непрацювали задні показчики стопу та на задньому бампері були присутні сліди ДТП. Було прийнято рішення зупинити вказаний автомобіль для перевірки. Автомобіль було зупинено, та під час перевірки документів у водія, було встановлено, що номер кузова, вказаний у свідоцтві про реєстрацію, не співпадає з тим, що нанесений на кузові автомобіля, а також рік випуску, тип кузову, тип палива та об`єм двигуна. Позивач пояснив, що нічого про це не знав, автомобіль придбав у м. Стрий Львівської області у раніше незнайомого йому чоловіка. Автомобіль за згодою позивача було доставлено до Бориспільського ВП, де складено постанову про адмінправопорушення, акт огляду та тимчасового затримання автомобіля. В Бориспільському ВП позивач відмовився надати автомобіль для огляду та фотозйомки.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача,покази свідка, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину, або інших паливно-мастильних матеріалів безпосередньо статті 121- 5.2.1-2, частини, перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна чинна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність., яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п.п. 3,11 ч.1. ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №0118976 від 15.04.2016 року, складеною інспектором УПП м.Бориспіль Київської області Майстренко С.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 6 ст.121, ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за те, що він 15.04.2016 року о 10 год.20хв., в м.Бориспіль Київської області по вул. Котляревського, керував «Форд Ескорт» д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючими заднім покажчиком стопсигналу, крім того в автомобілі не відповідає ідентифікаційний номер кузова з зазначеним в реєстраційних документах, чим порушено п. 32.2 та 2.9.(в) ПДР України (а.с.5,37).
За змістом вказаної постанови позивачу були роз`яснені положення статей 307,308, а також права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить особистий підпис позивача в постанові (а.с.3).
Встановлено, що позивачу була вручена копію постанови, про що також свідчить особистий підпис ОСОБА_1 в постанові (а.с.5,37).
Відповідно до вимог п.2.3 (а) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;
Пунктом 32.2. ПДР України, забороняється, у тому числі в умовах спеціалізованих підприємств, які займаються ремонтом і технічним обслуговуванням транспортних засобів, внесення змін в ідентифікаційні номери і номерні таблички кузова чи шасі (рами), двигуна транспортного засобу, а також їх знищення (перенесення, закріплення, відновлення тощо) без попереднього узгодження з Державтоінспекцією.
Пунктом 2.9. ПДР України визначено, що водієві забороняється:
в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом не встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака,або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору лоби, або в умовах недостатньої видимості, чи перевернутий.
Судом встановлено, що дійсно автомобіль Позивача «Форд Екскорт» д.н.з. НОМЕР_1 не відповідає документам, так як даний автомобіль типу кузова 1995 року випуску, а по технічному паспорту 1986 року випуску, крім того номер кузова, автомобіля не співпадає з записами у свідоцтві про реєстрацію, також не співпадає тип палива, тип кузова, що підтверджується даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15.04.2016 року. ( а.с.36).
Як слідує, з письмових пояснень позивача, які додані до заперечень на адміністративний позов, про даний факт позивачу раніше відомо не було. Даний автомобіль він придбав у серпні 2015 року у раніше не знайомої людини, контакти якої та анкетні дані останньому не відомі. При цьому жодного підтверджуючого документу на те що позивач є власником автомобіля, надано не було. ( а.с.35).
Так, відповідно до вимог п. 4 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 з наступними змінами та доповненнями, сервісні центри МВС ведуть облік торговельних організацій, підприємств-виробників та суб`єктів господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, забезпечують їх номерними знаками для разових поїздок, бланками актів приймання-передачі транспортних засобів установленого зразка із сплатою вартості зазначених номерних знаків і бланків, розробляють порядок видачі таких бланків, обліку та контролю за їх використанням, надають відповідним військовим комісаріатам за їх запитами відомості про державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів (за винятком легкових автомобілів, причепів до них, мотоциклів, мотоколясок та мопедів).
За змістом п.5 Порядку особи, які порушують цей Порядок, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно з вимогами п.7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб4 нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом с про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.
Наведене свідчить про те, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121, ст.121-1 КУпАП, що полягає у керуванні водієм транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака та у експлуатації водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені.
Відповідно до вимог ч.1 ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 124-1 - 126.
За змістом ч. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Так відповідно до вимог ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Не містить таких вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і ч. 5 ст.258 КУпАП, яка передбачає, що, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Порушень вимог ст.285 КУпАП України, також не вбачається, права, передбачені ст.268 КУпАП України, позивачу були роз`яснені, про що є власноручний підпис у постанові (а.с.5).
Крім того, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Встановлено, що позивач вчинив два адміністративні правопорушення, з яких більш серйозним було адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Ця обставина свідчить про те, що рядовий поліції ОСОБА_3 законно наклав на позивача одне стягнення в межах санкції, встановленої за вчинення цього адміністративного правопорушення.
З огляду на це суд вважає, що посилання позивача на те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності з порушеннями КУпАП, не відповідають дійсності. Суд критично оцінює доводи позивача з приводу цієї обставини.
За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст.293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до переконання, що оскаржувану позивачем постанову інспектора Управління патрульної поліції в м.Борисполі Київської області Майстренко С.В. від 15.04.2016 слід залишити без змін.
Крім того, вимогу щодо повернення позивачу автомобіля, який згідно акту огляду та затримання, було тимчасово вилучено на штраф майданчик, слід також залишити без задоволення, поскільки позивач не являється власником вказаного транспортного засобу, тому не має права вимагати повернення йому автомобіля.
Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, в зв`язку з чим судові витрати у даній справі по сплаті судового збору мають буди віднесені за рахунок держави.
Керуючись ст. 160 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В позові ОСОБА_1 до Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області та інспектора ПП роти №4 Управління ПП у м. Борисполі Департаменту ПП національної поліції України Майстренко Сергій про визнання дій службової особи з притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення та повернути автомобіль Форд Ескорт д.н.з. НОМЕР_1 відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з моменту її проголошення.
Суддя В.М. Саган