Справа № 344/2725/16-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2725/16-а
Провадження № 2-а/344/171/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі с/з: ОСОБА_2

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про скасування рішення органу місцевого самоврядування від 30.07.2015р., яким надано дозвіл ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.0786га по вул.Пасічна в м.Івано-Франківську.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечив, в подальшому в судове засідання не зявився.

Представник третьої особи вважає позовні вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради №1843-56 від 30.07.2015р. та Свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 12.08.2015р., позивач є власником земельної ділянки площею 0.0751га по вул.Пасічна в м.Івано-Франківську, цільове призначення якої було для ведення особистого селянського господарства, попередньо отримавши дозвіл на складання проекту землеустрою даної земельної діялнки (а.с.7-9, 38-77).

Рішенням Івано-Франківської міської ради №1843-56 від 30.07.2015р.(додаток №2) ОСОБА_5 було дано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.0786га по вул.Пасічна в м.Івано-Франківську (а.с.10,31-36).

Обгрунтовуючи вимоги позову, позивач та його представник в судових засіданнях зазначив про те, що оспорюваним рішенням надано дозвіл третій особі на проект землеустрою на цю ж саму земельну ділянку, на яку вже є право власності у позивача. Єдиною підставою такого твердження позивача є лист відділу Держземагенства у місті від 19.08.2015р. (а.с.11). На розяснення суду щодо призначення експертизи для підтвердження накладки двох ділянок різної площі, сторона позивача не вважала за необхідне клопотати про це.

Як слідує з вимог Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ст..1). Статтею 5 цього ж закону зазначено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

За вимогами ст..7, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Однак дані правовідносини щодо земельних питань регулюються, окрім вищезгаданого закону, і нормами ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється нормами ст..118 ЗК України.

Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також, слід зазначити, що норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам врегульовані також ст..121 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначених законом приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Оскільки відповідачу було надано дозвіл на виготовлення документації, яка не затверджувалась цим же органом, права позивача, який є власником земельної ділянки не порушені.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тому, при встановленні ліцензованими організаціями накладки (ідентичності) земельної ділянки позивача, яка має кадастровий номер, з ділянкою на яку отримано дозвіл відповідачем на складання проекту землеустрою, такий проект землеустрою не отримає позитивних висновків служб, в повноваження яких входить погодження відведення земель.

За ст..2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, суд має встановити порушення прав особи, що звертається до суду за їх захистом.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позовні вимоги не є обгрунтованими, оскільки відповідач не довів порушення свого права оскаржуваним рішенням, яке не позбавляє позивача прав на володіння, користування та розпорядження власником своєї земельної ділянки, права на яку не скасовані на час розгляду судом даної адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 144 ч.1 Конституції України, ст. 1, 5, 7, 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст.. 118 ЗК України статтями 2, 7, 8, 9, 11, 17,18, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, ч.2 ст.171-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про скасування рішення 56-ої сесії шостого демократичного скликання Івано_Франківської міської ради від 30.07.2015 року про надання дозволу ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул. Пасічна в м.Івано-Франківську орієнтовною площею 0,0786 га - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 21 червня 2016 року.

Суддя Польська М.В.