Справа № 804/3023/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 червня 2016 р.Справа №804/3023/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба І.О., розглянувши у місті Дніпропетровську питання щодо навності підстав для повернення адміністративного позову Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2016 року Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу у розмірі 157842,06 грн.

Адміністративний позов ухвалою суду від 30 травня 2016 року був залишений без руху із зазначенням, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені у строк до 20 червня 2016 року шляхом надання:

- виправленої позовної заяви із зазначенням обґрунтування позовних вимог, зокрема, щодо: виникнення податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями від 14.02.2013 року № 22.12.2015 року, від 14.02.2013 року № 29.02.2016 року, від 14.02.2013 року № 29.02.2016 року, та підстав повторного заявлення до стягнення сум податку за такими рішеннями, оскільки такий податковий борг був предметом розгляду в адміністративній справі №804/14045/13-а;

- документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 2367,63 грн. (у разі зміни змісту заявлених вимог позивачу належить самостійно розрахувати суму судового збору за правилами, визначеними Законом України «Про судовий збір»).

Вищевказана ухвала суду від 30 травня 2016 року направлена на адресу позивача поштою та вручена 6 червня 2016 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 червня 2016 року на адресу суду надійшов лист Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за вих. №11615/04-61-10-14 від 17 червня 2016 року, направлений на адресу суду поштою 17 червня 2016 року, яким позивач на виконання вимог суду направив:

- виправлений адміністративний позов, у якому відповідачем визначив фізичну особу ОСОБА_1 та просить стягнути податковий борг у розмірі 417,86 грн., наявний у відповідача станом на 4 травня 2016 року;

- службовий чек поштового відділення про направлення рекомендованого листа ФОП ОСОБА_1 від 17 червня 2016 року;

- клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову, в обґрунтування якого позивач зазначив, що станом на 4 травня 2016 року кошти на сплату судового збору у податкового органу відсутні.

Вирішуючи заявлене клопотання про звільнення податкової інспекції від сплати судового збору, суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частина друга цієї статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VІІІ зобовязано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Як зазначив у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року (36722122), від 15 квітня 2014 року (38331796), від 29 липня 2014 року (39942890).

Крім того, повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується судом до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони неспроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування тощо).

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як субєкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З огляду на викладені обставини, суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем як субєктом владних повноважень подана до адміністративного суду позовна заява на виконання покладених на нього функцій та завдань, а відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від законодавчо встановленого обовязку зі сплати судового збору.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява №70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі №21-5496а15.

При цьому, належить зазначити, що ухвалою від 30 травня 2016 року судом вирішено аналогічне клопотання Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у задоволенні якого відмовлено.

Суд зазначає, що ухвалою від 30 травня 2016 року чітко визначено спосіб та порядок усунення недоліків адміністративного позову, однак, позивач такі недоліки виправив частково, надавши уточнений адміністративний позов, проте документів про сплату судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру не надав.

Отже, станом на 23 червня 2016 року позивач не виправив недоліки позовної заяви у визначений строк, клопотання про продовження строку на виправлення недоліків адміністративного позову до суду не надходили.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2