Справа № 821/3497/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2016 р. м. Київ К/800/12152/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Мороза В.Ф., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року

у справі № 821/3497/14

за позовом ОСОБА_3

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправними дій щодо проведення планової перевірки, скасування наказу і припису

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (далі - ІДАБК) у Херсонській області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправними дій щодо проведення планової перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов на об'єкті: «Реконструкція 1/2 частини центру відпочинку та розваг по АДРЕСА_1 у місті Скадовську Скадовського району Херсонської області (далі - спірний об'єкт); визнання протиправним та скасування припису від 08.08.2014 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил; визнання протиправним та скасування наказу від 12.08.2014 №59-к про скасування реєстрації декларації.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано пункт 2 припису ІДАБК у Херсонській області від 08.08.2014 та наказ ІДАБК у Херсонській області від 12.08.2014 № 59-ск. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову, ОСОБА_2 оскаржила їх у цій частині у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просила скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти в цій частині нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивачем подано до ІДАБК в Херсонській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт з «Реконструкції 1/2 частини центру відпочинку та розваг по АДРЕСА_1 у місті Скадовську Скадовського району Херсонської області», яка зареєстрована останнім 12.05.2014 під № ХС 33.

ІДАБК в Херсонській області провела планову перевірку позивача щодо дотримання останнім вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов під час будівництва спірного об'єкта, за результатами якої складено акт від 08.08.2014, а також припис від 08.08.2014, пунктами 1, 2 якого від позивача вимагається будівельні роботи не виконувати (п. 1) та не експлуатувати приміщення 1/2 частини центру відпочинку та розваг (п. 2).

Відповідно до змісту акта перевірки від 08.08.2014 позивачем як забудовником вчинено порушення містобудівного законодавства, яке полягало у поданні недостовірних даних, наведених у вищевказаній декларації. Зокрема, проектна документація на реконструкцію 1/2 частини центру відпочинку та розваг розроблялась без документа, що підтверджує введення об'єкта в експлуатацію; проектна документація затверджена забудовником 28.04.2014, а в Декларації вказана дата 08.10.2011; наданий наказ про призначення головного архітектора проекту датований 03.04.2014, а в Декларації вказана дата 23.09.2011.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято наказ від 12.08.2014 №59-ск, яким скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.05.2014 ХС №33.

Приймаючи рішення в частині задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наказ ІДАБК у Херсонській області від 12.08.2014 №59-ск є протиправним, оскільки під час його прийняття відповідачем не було встановлено обставини, які б були підставою вважати спірний об'єкт будівництва саме самочинним будівництвом. Крім того, пункт 2 припису ІДАБК у Херсонській області від 08.08.2014 також прийнято протиправно, оскільки до суду не було надано доказів прийняття керівником ІДАБК в Херсонській області вмотивованого письмового рішення з цього приводу відповідно до підпункту 10 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Надаючи правову оцінку рішенням судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до змісту пункту 11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (підпункт 3); забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію (підпункт 10).

Зважаючи на відсутність у цьому випадку вмотивованого письмового рішення керівника ІДАБК в Херсонській області щодо заборони експлуатації спірного об'єкта, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій щодо протиправності оспорюваного пункту 2 припису відповідача від 08.08.2014, яким позивача зобов'язано не експлуатувати приміщення 1/2 частини центру відпочинку та розваг. Крім того, відповідно до частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Таким чином, експлуатація спірного об'єкта, який не прийнято в експлуатацію, заборонена законом.

Отже, рішення судів попередніх інстанцій в цій частині задоволеного позову є законними та обґрунтованими і скасуванню чи зміні не підлягають.

Стосовно висновку судів попередніх інстанцій щодо протиправності наказу відповідача від 12.08.2014 №59-к про скасування реєстрації декларації колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 3.10 розділу 3 «Терміни та визначення понять» ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництві підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Згідно з приміткою 2 Додатку 2 до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466) у декларації про початок виконання будівельних робіт відомості щодо земельної ділянки не зазначаються у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкції або капітального ремонту автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення.

Також частиною четвертою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Таким чином, для здійснення реконструкції введеного в експлуатацію об'єкта будівництва суб'єкту містобудування не потрібно під час подання декларації про початок виконання будівельних робіт надавати відомості щодо земельної ділянки, на які знаходиться цей об'єкт.

Згідно з частиною другою статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Отже, однією з підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

Беручи до уваги викладене, якщо позивач, ввівши в оману контролюючий орган щодо характеру будівельних робіт (зазначивши, що це реконструкція), під час подання і реєстрації декларації не надав відомості щодо земельної ділянки, відповідач був позбавлений можливості перевірити наявність у ОСОБА_3 прав на забудову відповідної земельної ділянки.

На вказані обставини суди попередніх інстанцій не звернули уваги та не надали їм належної правової оцінки, що потягло за собою прийняття передчасних рішень.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові акти названим вимогам процесуального закону відповідають не в повній мірі у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових норм адміністративного судочинства стосовно принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі та належності доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що під час розгляду і вирішення цього спору по суті в частині визнання протиправним і скасування наказу відповідача, суду першої інстанції необхідно встановити правовий статус земельної ділянки, на якій знаходиться спірний об'єкт, зокрема з'ясувати для якої мети відводилась та надавалась ця земельна ділянка. Вказане надасть можливість у взаємозв'язку з положеннями частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановити, чи спірний об'єкт можна вважати самочинним будівництвом, що надає право відповідачу скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.

З огляду на викладене доводи касаційної скарги у певній мірі заслуговують на увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень в частині визнання протиправним і скасування наказу відповідача з направленням справи у цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій під час прийняття рішень по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року в цій справі в частині визнання протиправним та скасування наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 12 серпня 2014 року № 59-к про скасування реєстрації декларації скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У решті рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 КАС України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

В.Ф. Мороз

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель