Справа № 824/1632/15-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/50672/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Стрелець Т.Г., Шведа Е.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явила позов до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Пенсійного фонду України про визнання рішень управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях від 25 грудня 2012 року № 3279, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 18 січня 2013 року № 606/09 та Пенсійного фонду України від 18 лютого 2013 року № 4256/09-10 протиправними; визнання протиправними дій органів Пенсійного фонду України всіх рівнів, вчинені при ухваленні ними цих протиправних рішень внаслідок допущення несправедливої дискримінації.

При цьому позивач заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року, позовну заяву залишено без руху.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції, правову позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, пославшись на статті 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір» зазначив, що судовий збір за подання вказаного позову має бути сплачено у розмірі 255,78 грн. (182,70 грн. - за позовні вимоги майнового характеру та 73,08 грн. - за позовні вимоги немайнового характеру), тобто з розрахунку ставок для фізичної особи за позовну вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; позовну вимогу немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Крім цього, суд першої інстанції пославшись на положення статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України зазначив, що позивач не надала доказів та не обґрунтувала поважності причин пропуску строку звернення до суду, в зв'язку із чим дана позовна заява подана без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Із доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що позивач отримує дохід у вигляді пенсії за віком у розмірі 1049 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в м. Чернівцях № 531 від 23 січня 2015 року.

Дослідивши зазначене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що дані обставини давали підстави звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки його майновий стан є таким, що утруднює виконання обов'язку при зверненні до суду сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Відповідно до статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач пред'явила позов 10 червня 2015 року та оскаржує рішення суб'єктів владних повноважень, прийняттям яких, на думку позивача, органами Пенсійного фонду України у 2012-2013 роках порушенні її права.

Аналогічний позов був пред'явлений квітні 2013 року (справа № 824/954/13-а).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року по справі № 824/954/13-а за позовну заяву було залишено без розгляду.

Враховуючи те, що протягом тривалого часу після порушення, на думку позивача, її прав органами Пенсійного фонду України, вона неодноразово зверталась до суду з аналогічними позовними вимогами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що строк звернення до суду позивачем пропущено не було.

Відповідно до частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене ухвала Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року були прийняті з порушенням норм процесуального права, а відтак вона підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року скасувати.

Адміністративну справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: