Справа № 825/406/16
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1- й інстанції Суддя - доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Петрика І.Й.

Суддів: Борисюк Л.П.,

Вівдиченко Т.Р.,

При секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» про роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, заступника директора Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Носовець Сергія Анатолійовича, про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «Кінотехпром» пред'явило позов до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Заступника директора Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Носовець Сергія Анатолійовича і просить визнати дії відповідачів протиправними.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду 31 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року апеляційну скаргу ПрАТ «Кінотехпром» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду 31 березня 2016 року залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишено без змін.

30 травня 2016 року позивачем подано заяву про роз'яснення в порядку статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року.

Перевіривши наведені доводи в заяві про роз'яснення судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне залишити заяву без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що необхідність роз'яснення судового рішення пов'язана з незрозумілістю рішення як для сторін, так і для державного виконавця.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Як слідує з роз'яснень, що містяться в п. 21 постанови Пленуму Верхового Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення судового рішення можливе у випадку, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію; при цьому суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд своєю ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Згідно з резолютивною частиною ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року, апеляційну скаргу ПрАТ «Кінотехпром» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду 31 березня 2016 року залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, положення судового рішення не викликають суперечностей щодо його розуміння.

Щодо посилань заявника на застосування судом апеляційної інстанції ч.1 ст. 4, п.1 ч.5, ч.6 ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки, як вбачається із ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року, положення вказаних статей судом не застосовувались.

Що стосується тверджень заявника на застосування судом апеляційної інстанції п. 6.2 Порядку № 12 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що судом апеляційної інстанції п. 6.2 застосовано в редакції від 24.04.2013 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Заявник також вказує на неправомірне застосування судом ст.. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105, оскільки вказаний Закон не мав ніякого відношення до соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, однак колегія суддів вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що вказаною статтею, в редакції від 18.10.2013 року, передбачено, що за порушення порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо страхових коштів, несвоєчасне інформування Фонду соціального страхування від нещасних випадків про річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), нещасні випадки на виробництві та професійні захворювання, що сталися на підприємстві, про зміни технології робіт або виду діяльності підприємства страхувальник притягується до відповідальності згідно із законом.

Крім того, вказана стаття є загальною та ніяким чином не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності при виконанні судового рішення.

Зважаючи на те, що рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року є зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння та роз'яснення не потребує, а наведені обставини не можуть бути підставами для роз'яснення судового рішення в порядку статті 170 КАС України.

З огляду на зазначене вище колегія суддів вважає, що обставини, необхідні для реалізації інституту роз'яснення судового рішення відсутні.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року.

Керуючись ст.ст.170, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» про роз'яснення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Вівдиченко Т.Р.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Вівдиченко Т.Р.