Справа № 265/2055/16-а
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2055/16-а
Провадження №2-а/265/64/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східної митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Східної митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування поданої позовної заяви вказує на те, що постановою заступника начальника Східної митниці Міндоходов за № 0187/700000001/14 від 24.09.2014 року його визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч.2 ст.469 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гр., а саме: за користування транспортним засобом - автомобілем марки «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_3 /реєстрація Республіка Литва/, VIN -НОМЕР_1, митне оформлення якого не було закінчено без дозволу органів доходів і зборів.

В ході розгляду адміністративного правопорушення було встановлено, що 08.03.2013 року автомобіль марки «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_2 / був ввезений на митну територію України громадянином ОСОБА_3/ реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 / через пункт пропуску «Ягодин» Ягодинської митниці Міндоходів, по смузі руху «зелений коридор».

Вважає винесену постанову незаконною, так як особисто він цей автомобіль не ввозив на територію України, тому він не являється суб»єктом порушення, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України, а в його діях відсутній склад цього правопорушення. Про існування винесеної постанови він дізнався 05.04.2016 року, так як не проживав за місцем своєї реєстрації, після того як отримав з Орджонікідзевського ВДВС повістку з проханням з'явитися 22.03.2016 року, там він і отримав вказану вище постанову. У зв'язку з чим просить суд поновити строк на оскарження постанови, визнати незаконною і скасувати її, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

При розгляді справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали позовну заяву та просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Позивач ОСОБА_1 пояснював суду, що у вересні 2014 року він працював торговим агентом на своєму особистому транспорті. Так як його автомобіль був на ремонті, а йому потрібно було їхати до Тельманівського району з метою оформлення заявки на товари, то він взяв у свого начальника автомобіль та реєстраційне посвідчення на нього. Кому належав вказаний автомобіль, коли був ввезений на Україну, ким, а також його правовий режим, він не знав і не міг знати. Автомобіль у користування йому не передавався, тому він вважав, що маючи реєстраційне посвідчення на автомобіль та водійське посвідчення мав право керувати ним. По дорозі його зупинили працівники СБУ і поліції. Протокол про порушення був складений в його присутності, однак він не читав його змісту і не підписував. Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення не отримував і дізнався про неї тільки у ВДВС.

Представники відповідача - Григораш Д.І. та Несмеянов О.Г. позов не визнали та заперечували проти його задоволення, вказавши, що постанова є законною і підстав для її скасування не має. Пояснювали, що позивач є суб»єктом адміністративного порушення, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України, так як в порушення Митного кодексу України користувався транспортним засобом, митне оформлення якого не було закінчено без дозволу органів доходів і зборів. Протокол складено в присутності позивача, тому він був обізнаний з ним. А копія постанови була направлена йому за місцем проживання.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_3 /реєстрація Республіка Литва/, VIN -НОМЕР_1 був ввезений на територію України 08.03.2013 року громадянином ОСОБА_3/ реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1/ через пункт пропуску «Ягодин» Ягодинської митниці Міндоходів по смузі руху «зелений коридор».

24 вересня 2014 року даний автомобіль був затриманий співробітниками Східної митниці Державної Фіскальної служби України під час керування ним позивачем ОСОБА_1

Постановою заступника начальника Східної митниці Міндоходів за № 0187/700000001/14 від 24.09.2014 року ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч.2 ст. 469 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гр., а саме - за користування транспортним засобом - автомобілем марки «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_3 /реєстрація Республіка Литва/, VIN -НОМЕР_1, митне оформлення якого не було закінчено без дозволу органів доходів і зборів.

Відповідно до частин першої та третьої ст.7 Митного кодексу України державна митна справа охоплює встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів тощо.

У Кодексі закріплено такі види митних режимів щодо товарів: імпорт (випуск для вільного обігу), реімпорт, експорт (остаточне вивезення), реекспорт, транзит, тимчасове ввезення, тимчасове вивезення, митний склад, вільна митна зона, безмитна торгівля, переробка на митній території, переробка за межами митної території, знищення або руйнування, відмова на користь держави (стаття 70).

Переміщення товарів через митний кордон України, пред'явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, регламентуються митними правилами (пункт 28 частини першої статті 4 Кодексу).

Особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з ч.1 ст.458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.

Адміністративну відповідальність за неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, встановлено у ст. 469 Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.469 Кодексу, відповідальність за такі порушення митних правил, як зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

У відповідності до п.57 ч.1 ст.4 Кодексу товарами є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином, з аналізу ч.2 ст. 469 Кодексу вбачається, що таке правопорушення може бути вчинене у формі певних дій (зміна стану, користування, розпорядження) чи бездіяльності (невжиття певних заходів) щодо товарів, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу. Будь-який інший митний режим, у тому числі тимчасового ввезення, не зазначений у вказаних положеннях Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що адміністративним правопорушенням, закріпленим у ч.2 ст. 469 Кодексу може бути окремо як користування, так і розпорядження без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу. Користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України і щодо якого заявлено позовні вимоги, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 469 Кодексу.

Викладене узгоджується з рішенням Конституційного суду України від 31.03.2015 року № 1-рп/2015.

В рішенні Конституційного суду України від 31.03.2015 року № 1-рп/2015 надано офіційне тлумачення ч.2 ст. 469 МКУ та зазначено, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені у митний режим тимчасового ввезення на митну територію України не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 469 МКУ.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання незаконною і скасування постанови заступника начальника Східної митниці Державної Фіскальної служби України від 24 вересня 2014 року за № 0187/700000001/14 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 8 500 грн.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ознайомився у ВДВС 05 квітня 2016 року, тому суд вважає пропущений ним строк оскарження постанови з поважної причини і приходить до висноку про поновлення такого строку. Водночас не знайшли свого підтвердження доводи представників відповідача про те, що ОСОБА_1 пропустив строк оскарження постанови без поважних причин, так як про розгляд справи він повідомлявся, однак на нього не з»явився, а оскаржувана постанова йому направлялася листом № 11/03-1/9276, оскільки доказів отримання позивачем постанови суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7,458, ч.2 ст.469 Митного кодексу України, ст.ст.17,19, 160,163 КАС України,суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Східної митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови, винесеної заступником начальника Східної митниці Державної Фіскальної служби України від 24 вересня 2014 року за № 0187/700000001/14 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Митних правил.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступнику начальника Східної митниці Державної Фіскальної служби України від 24 вересня 2014 року за № 0187/700000001/14 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 8 500 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя _______________