Справа № 812/7096/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"08" червня 2016 р. м. Київ К/800/64123/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Швеця В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області до Державної фінансової інспекції в Луганській області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання дій незаконними та скасування вимоги від 2 серпня 2013 року № 820-14/982, за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області звернулося в суд з позовом, у якому просило визнати дії Антрацитівської об'єднаної державної фінансової інспекції незаконними та скасувати вимогу від 2 серпня 2013 року № 820-14/982 «Про усунення порушення».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року замінено неналежного відповідача - Антрацитівську об'єднану державну фінансову інспекцію на належного відповідача - Державну фінансову інспекцію в Луганській області.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року, позовні вимоги задоволено частково. Скасовано вимогу Антрацитівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 2 серпня 2013 року № 820-14/982 «Про усунення порушення». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Державна фінансова інспекція в Луганській області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, позивач просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За перевіркою матеріалів справи вбачається, що на виконання пункту 2.9 Плану роботи Держфінінспекції України на ІІ квартал 2013 року було проведено ревізію цільового та законного використання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області за період з 1 жовтня 2011 року по 1 травня 2013 року, за результатами якої складено акт від

3 липня 2013 року № 820-21/009.

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 за період з 23 липня 2012 року по 1 травня 2013 року проведено нарахування і виплату одноразової допомоги та щомісячних виплат у разі втрати годувальника (його батька ОСОБА_5) на загальну суму 35547,22 гривень без підтвердження факту перебування на утриманні померлого, що є порушенням статті 33, частини 7 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV(далі - Закон № 1105-XIV).

У зв'язку з чим Антрацитівською об'єднаною державною фінансовою інспекцією 2 серпня 2013 року було винесено вимогу № 820-14/982 про усунення порушення, якою позивача зобов'язано припинити виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_4 у разі смерті потерпілого ОСОБА_5, і стягнути зайво нараховані страхові виплати з ОСОБА_4 в сумі 35547,22 гривень. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному нарахуванні страхових виплат ОСОБА_4 у порядку, передбаченому чинним законодавством. У строк до 20 серпня 2013 року необхідно було надіслати на адресу Антрацитівської об'єднаної державної фінансової інспекції інформацію про вжиті заходи та виконання цих обов'язкових вимог (разом із завіреними копіями підтверджених (первинних, розпорядчих та інших) документів).

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій зазначили, що ОСОБА_4 на момент смерті свого батька був інвалідом ІІІ групи від трудового каліцтва з 1 серпня 2008 року безстроково та отримував страхові виплати. З 1998 року він не працював, ніяких інших доходів, крім страхової виплати та пенсії, він не отримував, і розмір щомісячного доходу потерпілого (померлого батька) перевищував щомісячний дохід ОСОБА_4, а тому він отримував від батька допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів для його існування. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 8 жовтня 2012 року по справі № 2-1589/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 3 грудня 2012 року, встановлено факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав однією сім'єю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3. Визнано ОСОБА_4 членом сім'ї батька ОСОБА_5

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, передбачений статтею 21 Закону № 1105-ХІV.

Відповідно до статті 28 Закону № 1105-ХІV страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Статтею 33 Закону № 1105-XIV закріплено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

За приписами частини 7 статті 34 Закону № 1105-XIV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Згідно підпункту 6.1.4 пункту 6.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за № 715/13982, (далі - Порядок) право на страхові виплати в разі смерті потерпілого мають особи, визначені статтею 33 Закону № 1105-XIV.

Підпунктом 6.1.8 пункту 6.1 Порядку встановлено, що непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право (незалежно від того, разом вони проживали чи окремо), - мають право тільки для призначення щомісячних страхових виплат.

Статтею 36 Закону № 1105-XIV визначено порядок розгляду справ про страхові виплати. Так, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

У відповідності до статті 35 Закону № 1105-XIV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями в триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу державної реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім'ї померлого, в тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім'ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли 8-річного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім'ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу. Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку. Якщо застрахований або члени його сім'ї за станом здоров'я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені вище документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно підпункту 6.1.1 пункту 6.1 Порядку робочий орган виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім'ї та особам, які мають на це право, приймає рішення про виплати за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями: 1) заяви осіб, які мають на це право (колективної чи індивідуальної), для призначення страхових виплат; 2) копій паспортів осіб, які мають на це право (завірених працівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі оригіналів); 3) акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався); 4) акта (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); 5) акта розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено); 6) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); 7) копії свідоцтва органу реєстрації актів громадянського стану про смерть потерпілого (завіреної працівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі оригіналу або в іншому установленому законодавством порядку); 8) копії свідоцтва органу реєстрації актів громадянського стану про шлюб (завіреної працівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі оригіналу або в іншому установленому законодавством порядку); 9) висновку МСЕК про причинний зв'язок смерті потерпілого з наслідками раніше отриманого трудового каліцтва чи професійного захворювання; 10) довідки про середню заробітну плату (доход); 11) копії свідоцтва про народження дитини (завіреної працівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі оригіналу або в іншому установленому законодавством порядку); 12) довідки навчального закладу (щорічно) про те, що член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 13) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім'ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу; 14) довідки МСЕК про встановлення інвалідності осіб - членів сім'ї, які перебували на утриманні померлого; 15) довідки про розмір пенсії потерпілого, у тому числі про розмір одержуваних надбавок (якщо він не працював на день смерті); 16) копій трудових книжок потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати (завірених працівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі оригіналів або в іншому установленому законодавством порядку).

У підпункті 6.1.2 пункту 6.1. Порядку зазначено, що факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

Вирішуючи даний спір суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для скасування оспорюваної вимоги Антрацитівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 2 серпня 2013 року № 820-14/982 «Про усунення порушення».

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин, а також правильно тлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними та допустимими доказами.

Згідно частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Як вбачається із оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій, підставою для скасування вимоги Антрацитівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 2 серпня 2013 року № 820-14/982 «Про усунення порушення» слугував висновок судів про те, що вказана вимога є неправомірною, оскільки ОСОБА_4 звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області із заявами про призначення одноразової допомоги і щомісячних страхових виплат у разі смерті годувальника, надавши перелік документів, визначений у пункті 6.1 Порядку, що підтверджується матеріалами справи та встановлено з пояснень представника позивача. Також суди першої та апеляційної інстанцій вказали на те, що з врахуванням всіх документів факт перебування ОСОБА_4 на утриманні у померлого батька ОСОБА_5 в даному випадку не потребує додаткового встановлення в судовому порядку.

Виходячи із висновків судів та переліку документів, які містяться у матеріалах цієї справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що вирішуючи цей спір суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою вимоги статей 11, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, які зобов'язують суд до активного вжиття заходів щодо з'ясування обставин справи, та щодо законності і обґрунтованості ухваленого судового рішення. Суди не встановили належним чином перелік яких конкретно документів був долучений ОСОБА_4 до заяв про страхові виплати на момент подачі їх позивачеві, не витребували всіх документів, які додавалися до вказаних заяв, й належно не перевірили дані та відомості, які зазначені у наданих документах, а без з'ясування відповідних обставин неможливо встановити правомірність чи неправомірність оспорюваних виплат та вимоги Антрацитівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 2 серпня 2013 року № 820-14/982 «Про усунення порушення».

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга Державної фінансової інспекції в Луганській області підлягає задоволенню частково, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Луганській області - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року - скасувати, а справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області до Державної фінансової інспекції в Луганській області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання дій незаконними та скасування вимоги від 2 серпня 2013 року № 820-14/982 - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Швець В.В.