Справа № 803/693/16
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Справа № 803/693/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Пантік О.Ф., Соколова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Волинській області, першого заступника начальника Управління Держпраці у Волинській області Бондарука Юрія Теофіловича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Волинській області, першого заступника начальника Управління Держпраці у Волинській області Бондарука Юрія Теофіловича про визнання протиправною та скасування постанови від 21.04.2016 року №9 про накладення штрафу в сумі 41 340 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатом проведеної Управлінням Держпраці у Волинській області 24.03.2016 року позапланової перевірки у відділі ТЦ «Ювант», який орендований підприємцем ОСОБА_4 було встановлено в його діях порушення вимог статті 24 КЗпП України, так як не укладені трудові договори з усіма працівниками, а саме працювала ОСОБА_7, з якою не було укладено трудовий договір. За результатом проведеної перевірки Управлінням Держпраці у Волинській області складено акт №04-0058/89.

На підставі вищевказаного порушення та акту перевірки №04-0058/89 першим заступником начальника Управління Держпраці у Волинській області винесено постанову про накладення штрафу №9, якою на ФОП ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено штраф в розмірі 41 340 грн.

Позивач вважає постанову про накладення штрафу №9 від 21.04.2016 року протиправною, так як на момент перевірки 24.03.2016 року ОСОБА_7 в нього продавцем взагалі не працювала і на той момент не була фактично допущена до роботи. Вона знаходилась у відділі ТЦ «Ювант» як присутня і ніяким чином не виконувала трудових обов'язків продавця, а була прийнята на роботу лише з 29.03.2016 року.

Крім того, в уточненнях до адміністративного позову позивач вказує на порушення строків проведення перевірки, так як відповідно до наказу управління від 24.03.2016 року №39-р та направлення від 24.03.2016 року №172, перевірка була призначена з 24.03.2016 року по 25.03.2016 року, проте фактично була проведена з 24.03.2016 року по 28.03.2016 року.

Також вказує на порушення заступником начальника Управління Держпраці у Волинській області п. 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року №509, так як оскаржувана постанова про накладення штрафу №9 прийнята з порушенням 10-денного строку, оскільки датою складання акту перевірки №04-0058/89 є 28.03.2016 року, а постанова винесена 21.04.2016 року.

На підставі наведеного позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 21.04.2016 року №9 про накладення штрафу в сумі 41 340 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів у письмових запереченнях та в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вважають, що оскаржувана постанова прийнята у повній відповідності до норм чинного законодавства України та просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що на підставі звернення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 02.02.2016 року, листом №377/01-02 Управління Держпраці у Волинській області 19.02.2016 року звернулося до Державної служби України з питань праці про надання погодження щодо проведених заходів державного нагляду за зверненням громадян, в тому числі ФОП ОСОБА_4

Листом №1723/4/4.2-ДП-16 від 22.02.2016 року Державна служба України з питань праці надала згоду Управлінню Держпраці у Волинській області на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_4

Управлінням Держпраці у Волинській області на підставі наказу №39-р від 24.03.2016 року та направлення №172 від 24.03.2016 року в період з 24.03.2016 року по 28.03.2016 року була проведена позапланова перевірка ФОП ОСОБА_4 у відділі ТЦ «Ювант» за результатом якої встановлено, порушення ФОП ОСОБА_4 вимог статті 24 КЗпП України, так як не укладені трудові договори з усіма працівниками, а саме працювала ОСОБА_7, з якою не було укладено трудовий договір. За результатом проведеної перевірки Управлінням Держпраці у Волинській області складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Волинській області №04-0058/89.

На підставі вищевказаного порушення та акту перевірки №04-0058/89 першим заступником начальника Управління Держпраці у Волинській області винесено постанову №9 про накладення штрафу, якою на ФОП ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено штраф в розмірі 41 340 грн.

Крім того, на підставі акта перевірки дотримання норм чинного законодавства про працю №04-0058/89 Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів по даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ФОП ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ФОП ОСОБА_4 не погодившись з постановою про накладення штрафу №9 від 21.04.2016 року звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 09.12.2010 № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» передбачено утворити Міністерство соціальної політики України, Державну інспекцію України з питань праці, реорганізувавши Міністерство праці та соціальної політики України.

Указом Президента України від 06.04.2011 № 386/2011 затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року N 386/2011 (далі - Положення N 386), Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України (далі - Міністерство), іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Пунктом 7 вказаного Положення Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Процедура проведення відповідачем перевірок встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390 (надалі - Порядок № 390).

Пунктом 2 Порядку № 390 передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Відповідно до п. 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя, державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення. Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Згідно ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа. Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Зміст ст.ст. 3, 7, 8, 10, 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», встановлює певні права і обов'язки, дотримання яких є обов'язковими як для суб'єктів господарювання так і для посадових осіб органу державного нагляду (контролю), що здійснюють заходи з перевірки, в тому числі, законодавства про працю.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.

У відповідності з частинами 1, 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

При цьому, частиною 5 цієї ж статті визначено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Судом встановлено, що Управлінням Держпраці у Волинській області порушено порядок призначення позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_4 так як частиною 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено вичерпний перелік підстав здійснення позапланових заходів, проте в наказі про проведення позапланової перевірки від 24.03.2016 року №39-р підставою вказано: повідомлення виконавчого комітету Ковельської міської ради №3.11/24 від 02.02.2016 року, що є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаного Закону.

Крім того в уточненнях до адміністративного позову позивач вказує на порушення строків проведення перевірки, так як відповідно до наказу управління від 24.03.2016 року №39-р та направлення від 24.03.2016 року №172, перевірка була призначена з 24.03.2016 року по 25.03.2016 року, проте фактично була проведена з 24.03.2016 року по 28.03.2016 року.

Частиною 4 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Таким чином при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_4 Управлінням формально було порушено строк проведення перевірки встановлений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», однак як вбачається з письмових пояснень ФОП ОСОБА_4 він не зміг у зв'язку з сімейними обставинами 24.03.2016 року бути присутнім на перевірці, тому сам попросив інспектора перенести перевірку на 28.03.2016 року, що й було зроблено.

Частиною 5 статті Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, проте як встановлено судом ФОП ОСОБА_4 допустив працівників Управління Держпраці у Волинській області до проведення перевірки, що підтверджується поясненнями представників сторін в судовому засіданні та письмовим поясненням продавця ОСОБА_7 від 24.03.2016 року.

Проте, суд не приймає до уваги твердження представника позивача щодо неправомірності дій відповідача по проведенню Управлінням Держпраці у Волинській області перевірки, а саме на відсутність підстав здійснення позапланового заходу та порушення строків проведення такої перевірки, як підстав для скасування винесеної постанови про накладення штрафу, оскільки процедурні порушення та недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки особою, стосовно якої перевірка призначена. В разі допуску до перевірки самі по собі порушення порядку проведення перевірки не роблять наслідки перевірки нікчемними. Такий висновок суду відповідає аналогічній правовій позиції Вищого адміністративного суду України та викладена у постанові від 17.05.2012 р. у справі №К-37554/09-С.

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_4 було допущено Управлінням Держпраці у Волинській області до проведення перевірки, посилання позивача на процедурні порушення відповідачем судом до уваги не приймаються.

Що стосується порушення ФОП ОСОБА_4 законодавства про працю суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування №04-0058/89 під час позапланової перевірки ФОП ОСОБА_4 було встановлено факт порушення ст. 24 КЗпП України - допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Штрафи, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб та одним із завдань є: здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 55 від 03.02.2016 року штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Як встановлено в судовому засіданні на адресу позивача Управлінням Держпраці у Волинській області за вих. №8/01-1 від 08.04.2016 року надсилалось повідомлення про розгляд 21.04.2016 року справи про накладення штрафу у відповідності до пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, яке було отримано ФОП ОСОБА_4 поштою 14.04.2016 року, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення №899, що й не заперечується представником позивача в судовому засіданні.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_4, при її проведенні у позивача було встановлено факт порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом, та повідомлення державної фіскальної служби в порядку визначеному КМУ. Проте, на момент перевірки 24.03.2016 року у відділі ТЦ «Ювант» в м. Ковель, який орендований ФОП ОСОБА_4 працювала ОСОБА_7 з якою не було укладено трудовий договір.

Крім того, з власноруч написаного пояснення продавця ОСОБА_7 від 24.03.2016 року вбачається, що вона дійсно працює продавцем у ФОП ОСОБА_4 з 10.03.2016 року. Режим роботи відділу ТЦ «Ювант» з 10 год. по 18 год., в якому вона працює позмінно з продавцем ОСОБА_8

Відповідно до ПКМ №413 від 17.06.2015 року установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Як вбачається з дослідженого судом повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_4 подав його до інспекції 28.03.2016 року.

За результатом розгляду матеріалів Управління Держпраці у Волинській області постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме за те, що 24.03.2016 року у ФОП ОСОБА_4 працювала ОСОБА_7 з якою не було укладено трудовий договір та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначимістю вчиненого адмінправопорушення та обмежено щодо нього усним зауваженням. Постанова набрала законної сили 31.05.2016 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт відсутності, на момент проведення перевірки, трудового договору у ФОП ОСОБА_4 із продавцем ОСОБА_7

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що першим заступником начальника Управління Держпраці у Волинській області правомірно у відповідності до ст. 265 КзпП України накладено штраф на ФОП ОСОБА_4 в сумі 41 340 грн.

Крім того, судом не береться до уваги посилання позивача на порушення заступником начальника Управління Держпраці у Волинській області п. 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року №509, так як оскаржувана постанова про накладення штрафу №9 прийнята з порушенням 10-денного строку, оскільки датою складання акту перевірки №04-0058/89 є 28.03.2016 року, а постанова винесена 21.04.2016 року, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складання акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Як вбачається з матеріалів перевірки рішення щодо розгляду справи було прийнято 07.04.2016 року, тобто в межах 10-ти днів з дня складання акту, про що 08.04 2016 року на адресу ФОП ОСОБА_4 було направлено повідомлення про призначення розгляду справи на 21.04.2016 року. Дане повідомлення відповідно до поштової відмітки було отримано особисто позивачем 14.04.2016 року, тобто за 7 днів до розгляду справи ( п. З Порядку).

Справа була розглянута в присутності ФОП ОСОБА_4, начальника відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_9 21,04.2016 року, тобто в межах 15-ти денного терміну з дня прийняття рішення (пп. 4, 6, 7 Порядку).

Постанову про накладення штрафу було надіслано ОСОБА_4 рекомендованим листом 22.04.2016 року (п. 8 Порядку).

Таким чином, підстав для визнання протиправною та скасування постанови першого заступника начальника Управління Держпраці у Волинській області Бондарчука Юрія Теофіловича від 21.04.2016 року № 9 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю у розмірі 41 340 гривень немає.

Крім того, судом не береться до уваги посилання представника позивача в письмових поясненнях, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, що позивача вже притягнуто до адмінвідповідальності постановою Ковельського міськрайонного суду від 18.05.2016 року, а тому не може бути накладено штраф за одне і теж правопорушення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Волинській області Федорчук Л. В. 28.03.2016 року по даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВН №04-0058/33 щодо ФОП ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

За результатом розгляду вказаного протоколу, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2016 року в справі №159/1439/15-п ФОП ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адмінправопорушення та обмежено усним зауваженням, оскільки ФОП ОСОБА_4 вину у вчиненні даного правопорушення визнав, порушення на час розгляду протоколу усунуте. Вказане судове рішення набрало чинності 31 травня 2016.

Позивач у своєму поясненні звертає увагу, що у відповідності до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Слід зазначити, здійснення правопорушення тягне за собою юридичну відповідальність у вигляді застосування до правопорушника заходів державного примусу. В залежності від характеристики видів правопорушень розрізняються і види юридичної відповідальності, а саме: кримінальна, адміністративна, цивільна, дисциплінарна, матеріальна та ін. В основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності (так як, за порушення законодавства про працю винна особа може бути притягнута до адміністративної та окремого виду відповідальності, яка не є адміністративною, господарською тощо).

Принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і ін.

Відповідальність, передбачена статтею 265 КЗпП України є окремим видом відповідальності, яка не належить ні до адміністративної, ні до фінансово-господарської. А тому особа може притягатися до різних видів відповідальності за одне й те саме порушення.

Відтак, з наведених вище підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачами прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Волинській області, першого заступника начальника Управління Держпраці у Волинській області Бондарука Юрія Теофіловича про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 19 червня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич