Справа № 126/857/16-а
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 126/857/16-а

Провадження № 2-а/126/18/2016

"23" травня 2016 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача поліцейського роти № 1 УПП у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, з тих підстав, що як стверджує постановою поліцейського роти № 1 УПП у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 серії ПС3 № 059163 від 26.03.2016 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді 425 гривень штрафу за те, що він ніби то скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважаю вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю з наступних підстав.

Так, в постанові серії ПС3 № 059163 від 26.03.2016 року вказано, що він, керуючи транспортним засобом Daewwo Lanos номерний знак НОМЕР_1, 26.03.2016 року о 16 год. 50 хв. на а/д Антонівка Садове поза населеним пунктом не ввімкнув ближнє світло фар та денних ходових вогнів, чим порушив п.9.8 ПДР України. В дійсності ж він жодних вимог ПДР України не порушував, оскільки рухався автомобілем в межах с. Садове в напрямку с. Антонівка, тобто не за межами населеного пункту.

Частиною 2 ст. 122 КупАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Тобто диспозицією цієї статті передбачено різні дії, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність, а саме: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, на що також вказує наявність різних розділів Правил дорожнього руху, а саме: Розділ 9 - "Попереджувальні сигнали", Розділ 19 - "Користування зовнішніми світловими приладами", та відповідно різних пунктів Правил дорожнього руху - 9.1.9.8 та 19.1. Згідно п. 9.8. ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Вказаний пункт знаходиться в розділі 9 "Попереджувальні сигнали", і згідно підпункту "г" п.9.1 увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. Невикористання ближнього світла фар, як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, слід розцінювати лише у випадках, коли водії рухаються на транспортному засобі без включених фар в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, оскільки до цього їх чітко зобов'язує інший пункт 19.1 ПДР України, враховуючи, що ч.2 ст.122 КУпАП містить важливе уточнення "попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку", а не під час руху.

Отже враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а з постанови вбачається, що відповідачем поставлено у вину його за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху, вважає, що у даному випадку склад адміністративного правопорушення передбачений даною статтею (частиною статті) відсутній.

Крім того, знаком 5.46 ПДР України «Кінець населеного пункту» визначено місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

На ділянці дороги, по якій він рухався і де його зупинив відповідач, вищезазначений дорожній знак був відсутній, про що він наголосив працівнику поліції, на що він відповів, що з приводу відсутності дорожнього знаку йому необхідно звернутись в дорожню службу, цим самим працівник поліції сам же підтвердив відсутність дорожнього знаку на даній ділянці дороги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує.

Відповідач поліцейський роти № 1 УПП у м. Херсон Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З письмових заперечень відповідача, надісланих суду, відповідач вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 26.03.2016 року на автодорозі Антонівка - Садове ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, який був зупинений за порушення п.9.8 ПДР України. Даний факт підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора патрульної служби.

Відтак, на підставі п.10 ч.1 ст.3 та ч.6 ст.128 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши докази і давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що, передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до постанови поліцейського роти № 1 УПП м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 серії ПС3 № 059163 від 26.03.2016 року ОСОБА_1 26.03.2016 року о 16 год. 50 хв. на а/д Антонівка - Садове поза населеним пунктом не ввімкнув ближнє світло фар та денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та у поданому до суду позові своєї вини у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав, оскільки відповідачем не вірно вказано напрямок руху та обставини справи, так як він рухався автомобілем в межах с. Садове в напрямку с. Антонівка не за межами населеного пункту.

Знаком 5.46 ПДР України «Кінець населеного пункту» визначено місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

На ділянці дороги, по якій рухався позивач і де його зупинив відповідач, вищезазначений дорожній знак був відсутній, про що позивач ОСОБА_1 наголосив працівнику поліції, на що він відповів, що з приводу відсутності дорожнього знаку йому необхідно звернутись в дорожню службу, цим самим працівник поліції сам же підтвердив відсутність дорожнього знаку на даній ділянці дороги.

Суд, оглянувши відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної служби, долучений відповідачем до свого заперечення, встановив відсутність фіксації події, що могла б підтвердити факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 9.8 ПДР України та вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки сам процес руху автомобіля на відеозаписі не зафіксований.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Доводи, наведені позивачем ОСОБА_1 в адміністративному позові, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті, постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки відповідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Сукупність вищенаведених обставин дає суду підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, тому постанову про накладення на нього адміністративного стягнення слід скасувати, а справу провадженням закрити.

На підставі ст.ст.122 ч.2 КУпАП, 287-289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Херсон рядового поліції ОСОБА_2 серії ПС3 № 059163 від 26.03.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ст. 122 ч.2 КУпАП скасувати, а справу провадженням - закрити.

Постанову може бути оскаржено згідно зі ст.186 КАС України протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд Вінницької області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя В. І. Гуцол