Справа № 808/1605/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року (12 год. 10 хв.) Справа № 808/1605/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Росія» до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування пункту припису та визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Росія» (далі іменується - позивач, ПСП Агрофірма «Росія») до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 припису відповідача №7 від 04.02.2016;

- визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення розрахунку збитків заподіяних державі самовільним забором води із підземного водоносного горизонту позивачем від 05.02.2016.

Позивач посилається на те, що відповідачем здійснено планову перевірку дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за наслідками якої винесено припис з обов'язковими для виконання вимогами з метою усунення порушень природоохоронного законодавства та складено розрахунок збитків, заподіяних державі самовільним забором води із підземного водоносного горизонту. Позивач не погоджується з пунктом 4 припису, вважає протиправним його та дії по складанню розрахунку збитків.

Ухвалою судді від 31.05.2016 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача до початку судового засідання також подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях. Як зазначено в запереченнях, під час перевірки державним інспектором встановлено, що підприємство у період з 01.01.2014 по 22.12.2014 здійснювало господарську діяльність без дозволу на спеціальне водокористування. Відповідно до «Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища і ядерної безпеки України від 20.07.2009 року за № 389, за період з 01.01.2014 по 22.12.2014 розраховано розмір шкоди, заподіяної державі ПСП Агрофірма «Росія» внаслідок забору підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування. Згідно пункту 9.1 Методики, для розрахунку у формулі використовується числовий розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Посилаючись на положення Водного кодексу України, вважає позовну заяву ПСП Агрофірма «Росія» необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За приписами статті 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Росія» () зареєстроване 05.01.1998 Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області за № 1 00040 (а.с. 18).

В період з 03.02.2016 по 04.02.2016 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Росія», за результатами якої складено акт №7 від 04.02.2016 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПСП Агрофірми «Росія».

Висновки акту перевірки стали підставою для винесення відповідачем припису від 04.02.2016 №7, яким позивачу, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної 04 лютого 2016 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Запорізькій області Гвоздєвим Г.О., приписано:

1) отримати дозвіл викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами до 04.05.2016;

2) визначити і погодити склад та властивості і відходів, що утворюються на підприємстві та ступень небезпечності їх для навколишнього природного середовища до 04.05.2016;

3) у разі, якщо підприємство не підлягає включенню до реєстру об'єктів утворення, і оброблення та утилізації відходів відповідно до ПКМУ від 31.08.1998 № 1360 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів» подати через дозвільні центри, центри надання адміністративних послуг декларацію про відходи. В іншому разі отримати документи дозвільного характеру у сфері поводження з відходами, які утворюються, розміщуються, зберігаються, сортуються, видаляються, обробляються і утилізуються підприємством - до 04.05.2016;

4) вести журнал первинного обліку води забираємої зі свердловини.

Крім того, 05.02.2016 відповідачем складено розрахунок збитків, заподіяних державі самовільним забором води із підземного водоносного горизонту (артезіанська свердловина №1, колодязі №1, №2, №2а, №4, №5, №6) ПСП АФ «Росія», згідно з яким, сума збитків складає 155218 грн. 77 коп.

Вважаючи пункт 4 припису від 04.02.2016 №7 та дії по складанню розрахунку збитків протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з преамбули Водного кодексу України від 06.06.1995 № 213/95-ВР (далі іменується - Водний кодекс України), водний кодекс, в комплексі з заходами організаційного, правового, економічного і виховного впливу, сприятиме формуванню водно-екологічного правопорядку і забезпеченню екологічної безпеки населення України, а також більш ефективному, науково обґрунтованому використанню вод та їх охороні від забруднення, засмічення та вичерпання.

Державна екологічна інспекція в Запорізькій області здійснює перевірки відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» та Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 10.09.2008 № 464, якими визначено повноваження вказаного органу на проведення перевірок, його права і обов'язки при їх проведенні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, як встановлено судом пунктом 4 оскаржуваного припису ПСП Агрофірма «Росія» зобов'язано вести журнал первинного обліку води забираємої зі свердловини. В обґрунтування такої вимоги посадовими особами Державної екологічної інспекції здійснено посилання на статтю 44 Водного кодексу України.

Статтею 44 Водного кодексу України передбачено, шо водокористувачі зобов'язані:

1) економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод;

2) використовувати воду (водні об'єкти) відповідно до цілей та умов їх надання;

3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території;

4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї;

5) не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об'єктам та об'єктам навколишнього природного середовища;

6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої;

7) здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами;

8) здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод;

9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу;

10) безперешкодно допускати на свої об'єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію;

11) своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства;

12) своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень;

13) здійснювати невідкладні роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об'єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством;

14) виконувати інші обов'язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Суд зауважує, що жодним з перелічених 14 пунктів статті 44 Водного кодексу України не передбачено обов'язку водокористувача вести журнал первинного обліку води, забираємої зі свердловини.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) в сфері господарської діяльності», передбачено що виключно законами встановлюються санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

По-перше, у статті 44 Водного кодексу України не встановлено обов'язку по веденню журналу первинного обліку води, по-друге жодною іншою нормою Водного Кодексу України не передбачено, що разі відсутності журналу первинного обліку води може бути видано припис.

Таким чином, суд дійшов висновку, що пункт 4 Припису № 7 від 04.02.2016 не відповідає Закону, є необґрунтованим, протиправним, а отже підлягає скасуванню.

Щодо встановлення в акті перевірки факту про те, що у позивача в період з 01.01.2014 по 22.12.2014 відсутній дозвіл на водокористування та складений розрахунок шкоди слід зазначити наступне.

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Забір води - це вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

Відповідно до статті 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Частиною першою статті 19 Кодексу України «Про надра» передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу

Згідно з частиною третьою цієї статті користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 21 Кодексу України «Про надра», надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до частини першої статті 23 Кодексу України «Про надра» (в редакції що діяла в період з 01.01.2014 по 22.12.2014), землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

З матеріалів справи та специфіки діяльності позивача вбачається, що вода позивачем використовувалась на господарсько-питні та господарсько-побутові потреби та максимально допустимий об'єм видобутої води, передбачений статтею 23 Кодексу України «Про надра» в 300 кубічних метрів не перевищувався.

Доказів того, що позивачем у спірний період вода використовувалась на інші потреби ніж господарсько-питні та господарсько-побутові відповідачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем у відповідності зі статтею 23 Кодексу України «Про надра», в межах наданої йому в користування земельної ділянки здійснено забір прісної підземної води на господарсько-питні та господарсько-побутові потреби, об'єм якої не перевищив 300 кубічних метрів на добу, що вкладається у передбачені законодавством межі видобування підземних вод землекористувачами без дозволів.

Отже, контроль державними інспекторами здійснювався неповно та необ'єктивно, що є порушенням пункту 4.8 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 10.09.2008 № 464.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту перевірки Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області складено розрахунок збитків за самовільний забір води. Вказаний розрахунок проведено відповідно до статті 255 Податкового кодексу України.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі статтею 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною другою статті 15 Цивільного Кодексу України передбачено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

В даному випадку, в акті перевірки Державної екологічної інспекції у Запорізькій області встановлено період порушення: з 01.01.2014 по 22.12.2014, тобто час здійснення порушення визначено.

Суд зазначає, що норму Податкового кодексу України (статтю 255) розрахунку збитків застосовано в редакції станом на дату складання розрахунку - 05.02.2016, тобто різниця в часі - 2 роки.

Однак, в 2014 році ставка збору регулювалась статтею 325.2 Податкового кодексу України. При цьому ставка збору за спеціальне водокористування підземних вод змінилась з 47,63 грн. за 100 кубометрів в 2014 році до 65,44 грн. в 2016 році.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача при здійсненні розрахунку збитків заподіяних позивачем.

Згідно з підпунктами 1,2 частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч вимог статті 71 КАС України, відповідачем не було доведено законності оскаржуваного пункту припису та оскаржуваних дій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанціями від 19.05.2016 №0.0.555041775.1 (а.с. 3) та від 31.05.2016 №0.0.560785616.1 (а.с. 25) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 2756 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Росія» до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування пункту припису та визнання протиправними дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 припису Державної екологічної інспекції у Запорізькій області №7 від 04.02.2016.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Запорізькій області щодо здійснення розрахунку збитків заподіяних державі самовільним забором води із підземного водоносного горизонту Приватним сільськогосподарським підприємством Агрофірмою «Росія» від 05.02.2016.

Присудити на користь Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Росія» () 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко