Справа № 802/410/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 червня 2016 р. Справа № 802/410/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського Олександра Ванадійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Держаної фіскальної служби України

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Струм-Сервіс"

про: стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась Державна фіскальна служба України до товариства з обмеженою відповідальністю "Струм-Сервіс" про стягнення штрафних санкцій.

Ухвалою від 29 квітня 2016 року було відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що посадовими особами Головного управління ДФС у Вінницькій області за результатами проведеної фактичної перевірки з питань дотримання ТОВ "Струм-Сервіс" вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР встановлено порушення вимог ч.1 ст.14 Закону України №481/95-ВР, а саме здійснення оптової торгівлі спиртом (КМПА) без наявної ліцензії.

У зв`язку з вищезазначеним, Державної фіскальною службою України прийнято Рішення про застосування фінансової санкції від 20 січня 2016 року №000505, на підставі якого до відповідача застосована фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 3 570 270,00 грн.

З метою стягнення штрафних санкцій, які відповідач самостійно не сплатив, позивач звернувся до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, мотивуючи це тим, що для здійснення оптової торгівлі спиртом (КМПА) ліцензія не потрібна, оскільки це не є підакцизним товаром.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Вінницькій області у період з 05.05.2015 по 14.05.2015 року проведено фактичну перевірку з питань дотримання ТОВ "Струм-Сервіс" вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ "Струм-Сервіс" вимог ч.1 ст.14 Закону №481/95-ВР, а саме здійснення оптової торгівлі спиртом (КМПА) без наявності ліцензії та складено акт від 14.05.2015 року №1/21/32899490.

Як зазначає позивач, під час перевірки встановлено факт реалізації компонента палива моторного альтернативного (далі -КМПА) відповідачем на користь ТОВ "Кремоптторг" у період з 01.10.2014 року по 30.04.2015 року. Вартість реалізованого КМПА у зазначений період становила 442 380 грн. за 29 200 кг.

Облік товарних запасів на складах за місцем їх реалізації здійснювалась відповідачем на підставі договору №14/11/12 від 12.11.2014 року на загальну суму 1 785 135,00.

Як зазначив позивач у своїх поясненнях, відповідно до ст.215 Податкового кодексу, згідно висновків Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 13.02.2015 року №142005802/0014, від 19.12.2014 року №7378/94-94-58-02, Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України від 19.03.2015 року №558/99-99-25-04-03-18 від 05.01.2015 року №3/99-99-25-04-+03-18 Компонент палива альтернативного належить до категорії підакцизних - товарів.

Згідно пояснень позивача, товари (продукція) з концентрацією спирту більше 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації, включаються до товарної позиції 2207.

Придбання КМПА у ТОВ "Південна біопаливна компанія" за період з 01.10.2014 по 30.04.2015 та наступна реалізація на користь ТОВ "Кремоптторг" проводилась згідно наданих до перевірки документів, а саме податкових, видаткових накладних, договорів на придбання та реалізацію КПМА, але без наявності ліцензії на право оптової торгівлі спиртом етиловим, чим порушено вимоги частини 1 статті 14 Закону №481/95-ВР.

В період з 01.10.2014 по 30.04.2015 вартість отриманої відповідачем партії товару КМПА становить 1 785 135, 00 грн.

На думку позивача останнє підтверджує факт придбання та подальшу реалізацію КМПА, що згідно згаданих вище висновків експертиз віднесено до товарних позицій 2207, 2208 - спирт етиловий, без наявності ліцензії на право оптової торгівлі спиртом етиловим чим порушено вимоги частини 1 статті 14 Закону № 481/95-ВР.

Прийняте рішення від 20.01.2016 № 000505 направлено позивачем на адресу відповідача (21036, Україна, Вінницька область, м. Вінниця, Збишка, 2А, офіс 49) рекомендованим супровідним листом від 20.01.2016 994/6/99-99-21-01-16 з повідомленням про вручення за реєстраційним кодовим ідентифікатором внутрішніх поштових відправлень №750, яке отримано службовою особою відповідача гр. ОСОБА_3 25.01.20116.

Визначаючись щодо позовних вимог суд зазначає.

Підпунктом 51 пункту 4 Положення про ДФС України передбачено, що Державна фіскальна служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та забезпечує міжгалузеву координацію у цій сфері.

Частиною другою статті 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон) передбачено фінансові санкції у вигляді штрафу, які застосовуються до суб`єктів господарювання за порушення норм цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами державної податкової служби та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягнути до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених Податковим кодексом України та іншими законами України.

Абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не, менше 17000 гривень

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Порядок № 790).

Суб'єкти господарювання, які здійснюють виробництво та торгівлю алкогольними напоями, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі порушення, нести відповідальність передбачену Законом № 481.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до Закону №481 та Порядку №790 Державною фіскальною службою України було прийнято рішення від 20.01.2016 року №000505 про застосування до ТОВ "Струм-Сервіс" фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 3 570 270,00 грн. за порушення вимог законодавства у сфері обігу спирту, алкогольних напоїв, а саме здійснення оптової торгівлі спиртом (КМПА) без наявності ліцензії.

Вказане рішення про застосування фінансових санкцій від 20 січня 2016 року ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалося, а тому визначені ним грошові зобов'язання вважаються узгодженими і на даний час набули статусу податкового боргу.

Частиною четвертою статті 17 Закону України від 19.12.95 № 481/95 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон) визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

При цьому частиною п'ятою статті 17 Закону передбачено, що в разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Приписи статті 17 Закону не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У свою чергу згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Визначений аналізованою законодавчою нормою обов'язок контролюючого органу є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідні порушення, що тягнуть за собою застосування до платника податків штрафних санкцій.

Водночас статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на податковий орган.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З наведеного визначення випливає, що поняття грошового зобов'язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи. Не є винятком і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Визначаючись щодо пояснень відповідача про те, що рішення про застосування штрафних санкцій не є узгодженим, оскільки Податковий кодекс України передбачає прийняття лише податкових повідомлень-рішень, суд зазначає.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Водночас у разі прийняття цими органами рішення щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке рішення за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню, суд виходить із такого.

Як зазначено у інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.04.2014 року № 375/11/14-14 окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Запропонований підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.

Водночас необхідно враховувати, що незалежно від дефектів форми податкового повідомлення-рішення з визначення грошових зобов'язань за фінансовими санкціями за порушення законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на такі повідомлення-рішення поширюється дія норм Податкового кодексу України.

Приписи частини п'ятої статті 17 Закону, згідно з якими в судовому порядку стягуються не виконані суб'єктом господарювання рішення органів, уповноважених застосовувати санкції за порушення законодавства щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, можуть застосуватися лише в частині, що не суперечить Податковому кодексу України. Отже, ця норма не стосується податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України.

Тому й передбачені відповідними рішеннями суми грошових зобов'язань підлягають узгодженню в порядку, встановленому Податковим кодексом України для узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом. У свою чергу визначені такими рішеннями суми грошових зобов'язань підлягають сплаті як грошові зобов'язання в розумінні Податкового кодексу України, а своєчасно несплачені суми повинні стягуватися в порядку, передбаченому для стягнення податкового боргу (тобто з обов'язковим направленням платникові податків податкових вимог тощо).

Згідно Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Оскільки відповідач не оскаржив зазначене рішення в судовому порядку та не звертався до податкового органу зі скаргами, таке рішення вважається узгодженим та таким, що підлягає виконанню.

Враховуючи зазначене, імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій, що встановлено статтею 15 Закону.

Відповідно, згідно норм вище вказаної статті Закону передбачено, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності відповідно до ст. 17 даного Закону.

Статтею 17 Закону передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами державної податкової служби та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень. Враховуючи, що у період з 01.10.2014 року по 30.04.2015 року вартість отриманої відповідачем партії товару КМПА становила 1 785 135,00 грн. , то позивачем застосована штрафна санкція у вигляді 200 відсотків вартості отриманої партії товару.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій в розмірі 3 570 270,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати з відповідача.

Сума судового збору для суб`єкта владних повноважень за подання адміністративного позову майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Однак, оскільки позивачем судові витрати були сплачені лише частково ( 8 415 грн.), суд приходить до переконання про необхідність стягнути з позивача усю суму недоплаченого судового збору в розмірі 45 139 грн. 05 коп.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ "Струм-Сервіс" за рішенням Державної фіскальної служби України від 20.01.2016 року №000505 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 3 570 270 (три мільйони п`ятсот сімдесят тисяч двісті сімдесят) грн. 00 коп. (р/р 0002, МФО 802015, в установі банку ГУ ДКС України у Вінницькій області, код класифікації доходів бюджету 21081100, одержувач УДКСУ у м. Вінниця).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (код 39292197) недоплачену суму судового збору в розмірі 45 139 (сорок п`ять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 05 коп. на користь держави за наступними реквізитами: УДКСУ м. Вінниці, код платежу 22030101, , Банк одержувач: ГУ ДКУ у Вінницькій області, м. Вінниця, МФО 802015, р/р 4002.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Cуддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна

Суддя:

Секретар: