Справа № 826/26545/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2016 року № 826/26545/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» Щадних Олександра Леонідовича, за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» Щадних Олександра Леонідовича (надалі - Уповноважена особа Фонду, відповідач), за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд, третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Капітал» Ільчук О.П. щодо визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) у національній валюті України №1/53/3m/0084 від 16.02.2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ «АКБ «Капітал»; зобов'язання включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКБ «Капітал» за рахунок Фонду на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) №1/53/3m/0084 від 16.02.2015р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Фонд не відшкодовує кошти лише за наявності виключних підстав, перелік яких визначений у ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в той час як позивач не належить до кола осіб, на яких поширюється зазначена вище норма.

Позивач зазначає, що договір строкового банківського вкладу (депозиту) №1/53/3m/0084 від 16.02.2015р. визнано нікчемним на підставі пункту 9 частини 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В той же час, укладення Договору банківського вкладу з ПАТ «АКБ «Капітал» мало місце ще у лютому 2015 року, а пункт норми Закону, на який посилається відповідач, набрав чинності лише 12.08.2015 року. Оскільки згідно чинного законодавства України закон зворотної сили немає, то пункт 9 частини З ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до спірних правовідносин застосовуватися не може.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судовий засідання не прибули, будь-яких письмових заперечень чи пояснень суду не надали.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Між позивачем та ПАТ «АКБ «Капітал» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №3/01/ВФЛ/0570 від 12.02.2014р. строком на 366 днів до 12.02.2015р., відповідно до якого Банк приймає від вкладника грошові кошти у розмірі 86 672,91 грн.

Відповідно до квитанції № TR.15806.71.101 на рахунок позивача зараховано 86 672,91 грн., призначення платежу: надходження грошових коштів згідно договору вкладу №3/01/ВФЛ/0570 від 12.02.2014р.

Протягом дії договору позивач зняв частину грошових коштів відповідно до квитанцій, копії яких наявні в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, на залишок коштів у сумі 40 000,00 грн. між позивачем та ПАТ «АКБ «Капітал» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №1/53/3m/0084 від 16.02.2015р. строком на 3 місяці.

Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.07.2015р. №466/БТ «Про віднесення ПАТ «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.07.2015 р. №140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал», згідно з яким з 21.07.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АКБ «Капітал».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №146 від 31.07.2015р. змінено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 29.10.2015р. №753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквацію ПАТ «АКБ «Капітал» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 29.10.2015р. № 195, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №196 від 02.11.2015р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «Капітал», згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «Капітал» делеговано Щадних Олександру Леонідовичу.

Окрім того, як видно з матеріалів справи Уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Капітал» Ільчук О.П. листом без номеру та дати повідомила позивача, що відповідно до Протоколу засідання комісії ПАТ «АКБ «Капітал» про перевірку договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» протягом року, Договір строкового банківського вкладу (депозиту) № №1/53/3m/0084 від 16.02.2015р., укладений між позивачем та ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», визнано нікчемним на підставі п.9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23. 02.2012р. № 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI).

Частиною 1 статті 3 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Враховуючи зазначені норми закону, Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Капітал» Ільчук О.П проведено перевірку договорів, укладених банком та листом повідомлено позивача про нікчемність договору банківського вкладу №1/53/3m/0084 від 16.02.2015р.

Суд зазначає, що в даному адміністративному позові відповідачем визначено саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» Щадних Олександра Леонідовича, в той час як в прохальній частині позову позивач просить скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Капітал» Ільчук О.П.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, будь-якого рішення про нікчемність договору банківського вкладу №1/53/3m/0084 від 16.02.2015р. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «АКБ «Капітал» Ільчук О.П. не приймалось, а лист, наявний в матеріалах справи, має інформаційний характер та не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Капітал» Ільчук О.П. щодо визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) у національній валюті України №1/53/3m/0084 від 16.02.2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ «АКБ «Капітал» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають в цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКБ «Капітал» за рахунок Фонду на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) №1/53/3m/0084 від 16.02.2015р. суд зазначає наступне.

Відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, ст. 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затверджує Загальний реєстр вкладників.

З наведеного у сукупності вбачається, що Перелік, який складається Уповноваженою особою Фонду та Загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами.

Тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників задоволенню не підлягає, оскільки Загальний реєстр затверджується саме Фондом.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко