Справа № 2-а-211/10
Суддя: Прикіпєлова Л. В.
Дата ухвалення: 2010-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Глобинський районний суд Полтавської області
Справа № 2-а-211/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2010 року Глобинський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Прикіпєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності не правомірними, зобов»язання здійснити з 1 січня 2005 року перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст.ст.50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

в с т а н о в и в :

5 січня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про зобов»язання відповідача перерахувати мінімальну пенсію згідно діючого законодавства, а саме додаткової пенсії розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 1.01.2005 року по 22.05.2006 року як особі віднесеній до категорії 2, та основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст.50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.05.2006 року з виключенням періоду перерахунку з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії з 12.12.1992 року, а з 15.06.2006 року - І категорії та інвалідом ІІ групи, внаслідок захворювання, яке пов»язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, тому має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2005 року по 22.05.2006 року та державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком згідно із ст. 50 Закону як учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та інвалід ІІ групи з 23.05.2006 року. Відповідач в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховує пенсію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 № 1, від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654, якими встановлені обмеження щодо розмірів пенсії. За заявою позивача листом від 18.09.2009 року № 50/Т-02 відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 50, частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких прохав відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, внаслідок захворювання, яке пов»язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Обчислення його пенсії проведено відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», № 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

В судове засідання позивач та представник відповідача не з»явились, про час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 122 ч.3 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з 12.12.1991 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 167516 від 12.12.1991 року, з 15.06.2006 року є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 435568 від 15.06.2006 року, тимчасовою довідкою № 0532 та інвалідом ІІ групи захворювання, пов»язаного з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії 7-66 КА № 0127006 від 23.05.2006 року.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров"я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (надалі - Закон).

Статтею 49 закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю призначається в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Згідно частини четвертої статті 54 Закон в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 50 Закону України особам, віднесеним до 1 категорії , інвалідам ІІ групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 1.01.2008 року, статтю 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф" змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по ІІ групі інвалідності 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статті 50, 51 Закону також викладено в новій редакції, а саме, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірах: інвалідам ІІ групи 20 процентів прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність, особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю призначається в розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 51, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнано неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008 діяли норми статей 50, 51, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими встановлено, що розмір пенсій для осіб віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю призначається у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, становить 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, у позивача на момент звернення до відповідача існувало право на перерахунок пенсії згідно статей 50, 51 та частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач листом від 18.09.2009 року № 50/Т-02 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що розрахунок пенсій здійснювався виходячи з розміру мінімальної пенсії 19 грн. 91 коп. передбачений постановою Кабінету Міністрів України 3.01.2002 року № 1

Статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв"язку втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України .

Разом з тим, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Тому, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру державної і додаткової пенсії позивачеві, застосуванню підлягають стаття 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням визначення поняття мінімального розміру пенсії за віком, визначеного частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообо"язкове державне пенсійне страхування", а не відповідним постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" під час визначення розміру додаткової пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно положень частини четвертої статті 54 " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком; по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком; по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком; дітям інвалідам 3 мінімальних пенсій за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення частини 3 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 цієї статі тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, суд не вважає перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов"язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. А відсутність іншого визначення мінімального розміру пенсії за віком не можу бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи те, що мінімальний розмір пенсії за віком згідно частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (набрав чинності з 01 січня 2004 року) встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розрахунок державної і додаткової пенсії позивачу повинен здійснюватися із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік» від 19.10.2004 року № 2089-ІУ встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в сумі 332 грн.

Законами України «Про Державний бюджет на України на 2006 рік» від 25.12.2005 року № 3235-ІУ, «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У, «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року № 107-VI , «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року №835-УІ встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність на 2006 рік: з 1 січня - 350 грн., з 1 квітня - 359 грн., з 1 жовтня - 366 грн., на 2007рік: з 1 січня - 380 грн., з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн., на 2008 рік: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень, в 2009 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 6.11.2009 року з 1 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність 573 грн. Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1.01.2010 року - 695 грн.

Як вбачається з довідки управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі від 17.03.2010 року № 1106/07-07 ОСОБА_1 з 01.01.2005 року виплачувалася додаткова пенсія як потерпілому внаслідок ЧК 2 категорії та після встановлення ІІ групи інвалідності з 23.05.2006 року виплачувалася пенсія та додаткова пенсія в меншому розмірі ніж передбачено законодавством, оскільки розрахунок пенсій здійснювався виходячи з розміру мінімальної пенсії передбачений постановою Кабінету Міністрів України 3.01.2002 року № 1 без урахування рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 та частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 N231-V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім"ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, беручи до уваги межі позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання додаткової пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2005 року по 22.05.2006 року, державної пенсії у розмірі передбаченому частиною четвертою статі 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії у розмірі, передбаченому статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інвалід ІІ групи, внаслідок захворювання, яке пов»язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, з урахуванням частини першої статі 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з 23 травня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний фонд України" та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області. Тому суд вважає управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області є належним відповідачем по даній справі.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій.

З огляду на вищевикладене, суд вважає визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірах передбачених статтями 50, 51, частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2005 року протиправною, та находить за необхідне зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, віднесеній до категорії 2 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2005 року по 22.05.2006 року, зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по ІІ групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 23.05.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 24.03.2010 року дату ухвалення рішення, з урахуванням проведених виплат та зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по ІІ групі інвалідності в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 23.05.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 24.03.2010 року дату ухвалення рішення, провести виплату з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Тому суд вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущений.

Керуючись ст.ст. 8-14, 71, 159, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

постановив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про перерахунок пенсії задовольнити.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірах передбачених статтями 50, 51, частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 як особі, віднесеній до категорії 2 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2005 року по 22.05.2006 року і провести виплату з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по ІІ групі інвалідності провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 23.05.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 24.03.2010 року дату ухвалення рішення, і провести виплату з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по ІІ групі інвалідності в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 з 23.05.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 24.03.2010 року дату ухвалення рішення, і провести виплати з урахуванням вже проведених виплат.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд. Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ Л.В.ПРИКІПЄЛОВА