Справа № 463/624/15-а, 2-а/463/4/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Справа № 876/3487/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС взводу №4 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова Бута А.М., Управління патрульної поліції у м. Львові, третя особа - ОСОБА_1, про визнання неправомірною діяльність, зобов»язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до інспектора ДПС взводу №4 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова Бута А.М., Управління патрульної поліції у м. Львові, третя особа - ОСОБА_1, в якому просив визнати протиправними дії інспектора ДПС взводу №4 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова Бута А.М. щодо окремих положень, зазначених ним в протоколі від 20.05.2014 року, а саме: про повну відповідальність за вчинення дорожньо-транспортної пригоди тільки водія автомобіля «Фольксваген» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2; визнати нечинним та скасувати окреме положення, зазначене в протоколі від 20.05.2014 року про повну відповідальність за вчинення ДТП тільки водія автомобіля «Фольксваген» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2; визнати протиправними дії Управління патрульної поліції у м. Львові, який відмовився переглядати окреме положення, зазначене в протоколі від 20.05.2014 року про повну відповідальність за вчинення ДТП тільки водія автомобіля «Фольксваген» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2; зобов»язання відповідачів вчинити певні дії, а саме: внести зміни до протоколу від 20.05.2014 року, зазначивши в ньому про часткову відповідальність за вчинення ДТП водія автомобіля «Фольксваген» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 20.05.2014 року приблизно о 12:00 год. по вул. Шевченка, 32 в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля «Фольксваген», р.н. НОМЕР_2, під його керуванням. Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби зазнали технічних ушкоджень.

Однак, інспектор ДПС Бут А.М., який прибув на місце події, провів огляд місця події поверхнево, не врахував вихідні дані, його пояснення, дорожню ситуацію безпосередньо перед пригодою, ухил дороги та інші дані, що призвело до його хибного висновку про винуватість у дорожньо-транспортній пригоді лише одного водія ОСОБА_2, та як наслідок протиправного складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП лише на нього. В подальшому на підставі цього протоколу, постановою суду від 24.11.2014 року його визнано винуватим.

Окрім протоколу, підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності став висновок експертизи від 12.11.2014 року, згідно з яким причиною зазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазначено виключно його дії, як водія автомобіля «Фольксваген». Однак, вказаний висновок експертизи складений експертом з порушенням п. 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, оскільки ним не враховано дійсних вихідних даних, самостійно взято для дослідження дані з відеореєстратора без відповідної ліцензії для проведення фототехнічної експертизи, в той час як експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно, а також забороняється вирішувати питання, що виходять за межі спеціальних знань експерта.

Одночасно, іншим висновком авто-технічного експертного дослідження експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 09.12.2014 року встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок порушення Правил дорожнього руху України обома водіями - учасниками пригоди, зокрема водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_1, який в порушення п.п. 12.3 ПДР України маючи технічну можливість для уникнення зіткнення не вжив заходів до застосування своєчасного екстреного гальмування, з моменту виникнення йому небезпеки для руху. За таких обставин, він вважає, що дії інспектора ДПС по складанню протоколу виключно щодо його особи є неправомірними, інспектор не вжив усіх необхідних заходів для встановлення всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди та встановлення вини всіх винних осіб у пригоді, неправомірно притягнув до відповідальності лише його.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково; визнано незаконними дії інспектора ДПС взводу №4 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова Бута А.М. щодо складання протоколу від 20.05.2014 року про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, що мало місце 20.05.2014 року о 12:00 год. по вул. Шевченка, 32 в м. Львові, лише на ОСОБА_2, і не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України на іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1; зобов»язано Управління патрульної поліції у місті Львові вчинити дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1, що мала місце 20.05.2014 року о 12:00 год. по вул. Шевченка, 32 в м. Львові, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не тільки прирівняв експертне дослідження проведене спеціалістом Львівського НДЕКЦ ОСОБА_4 до судової автотехнічної експертизи №2832, проведеної експертом Львівським НДІСЕ 12.11.2014 року ОСОБА_5, але й помилково надав перевагу такому експертному дослідженню, визнавши доведеними висновки зроблені спеціалістом ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.05.2014 року о 12:00 год. на вул. Шевченка, 32 в м. Львові, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1

Інспектором ДПС взводу №4 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області Бута А.М., що прибув на місце події було відібрано пояснення в обох учасників дорожнього руху, складено схему ДТП, за наслідком розгляду яких, було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 передбаченого ст. 124 КпАП України, яке полягало у порушенні п. 10.1 ПДР України, а саме що він керуючи автомобілем НОМЕР_5, на вул. Шевченка, 32 в м. Львові, при зміні напрямку руху (виконуючи маневр розворот), не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_6.

Крім відібраних пояснень, Інспектор ДПС взводу №4 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області Бута А.М. оглядав на місці події запис з відеореєстратора, з якого встановив факт вчинення адміністративного правопорушення саме водієм ОСОБА_2

Вказані матеріали, разом із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення інспектором було скеровано до Личаківського районного суду м. Львова для розгляду справи по суті, в процесі якого судом призначалася судова автотехнічна експертиза.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 12.11.2014 року, складеного експертом Львівського НДІ судових експертиз ОСОБА_5 встановлено причину настання зазначеної ДТП ті обставини, що водій автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_2, розпочинаючи рух від правого краю проїжджої частини з виконанням розвороту, не дав дорогу зустрічному автомобілю НОМЕР_6 і виїхав на смугу його руху на такій віддалі, при якій водій ОСОБА_1 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

За результатами розгляду зібраних доказів, судом винесено постанову від 24.11.2014 року, залишену без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 21.01.2015 року, якою визнано винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрито у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Однак, із висновку експертного дослідження від 09.12.2014 року, складеного на замовлення позивача експертом НДЕКЦ ОСОБА_4, причиною настання згаданої дорожньо-транспортної пригоди являється вина обох водіїв. Зокрема експерт установив, що в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам п.п. 12.3 ПДР України і вказаний факт невідповідності дій водія знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв»язку з настанням даної пригоди.

При заданих у заяві вихідних даних з технічної точки зору причиною настання даної пригоди стали, як не відповідаючі технічним вимогам п.п. 10.1 та п.п. 10.4 ПДР України дії водія автомобіля «Фольксваген» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2, які виразились у тому, що він не маючи переваги в русі, під час виконання маневру лівого розвороту не дав дороги зустрічному транспортному засобу - автомобілю «Мерседес», р.н.з. НОМЕР_1, так і не відповідаючи технічним вимогам п.п. 12.3 чинних ПДР України дії водія автомобіля «Мерседес», р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1, які виразились в тому, що він для уникнення зіткнення не вжив заходів до застосування своєчасного екстреного гальмування, з моменту виникнення йому небезпеки для руху (а.с. 16-20).

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20.05.2014 року о 12:00 год. на вул. Шевченка, 32 в м. Львові, за участі автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1, була вина обох водіїв цих транспортних засобів, у зв»язку із чим як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1 підлягали притягненню до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Порядок оформлення в органах внутрішніх справ України матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 04.10.2013 року №950 (далі - Інструкція), яка також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до п. 3.1 Інструкції при вчиненні адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ складають протокол про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу зазначаються: дата і місце його складення (число, місяць, рік, населений пункт, географічна точка); посада, спеціальне звання, прізвище, ім»я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (зазначаються повністю (без скорочення) її прізвище, ім»я та по батькові; число, місяць і рік народження; місце народження; місце проживання; місце реєстрації, номер телефону; найменування підприємства, установи, організації, де працює (її посада) або навчається особа; документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі й назва ОВС, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток), дата видачі й найменування підприємства, установи, організації, що його видали); відомості щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності)); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); частина відповідної статті та стаття КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення; прізвища, місця проживання свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 3.9 Інструкції).

Крім цього, пунктом 3.15 Інструкції встановлено, що до протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

У відповідності до статтей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення (п. 3.17 Інструкції).

У відповідності до статті 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, статтею 124 цього Кодексу.

Для повного та об»єктивного з»ясування обставин справи постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2014 року призначено по справі судово-автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам ЛНДІСЕ.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2015 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП закрито у зв»язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Цією постановою Личаківського районного суду м. Львова встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до частин 1, 4 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов»язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Крім цього, колегія суддів надає перевагу висновку судової автотехнічної експертизи від 12.11.2014 року, так як така експертиза була призначена за ухвалою судді Личаківського суду м. Львова, в розпорядження експерта надано матеріали справи про адміністративне правопорушення№463/2611/14-п відносно ОСОБА_2 за порушення ст. 124 КУпАП та експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, позаяк експертне дослідження від 09.12.2014 року проводилось за заявою ОСОБА_2 та за вихідними даними, взятими з заяви ініціатора про проведення авто технічного дослідження.

Відповідно до ч. 3 ст. 86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20.05.2014 року о 12:00 год. на вул. Шевченка, 32 в м. Львові, за участі автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1, була вина обох водіїв цих транспортних засобів, у зв»язку із чим як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1 підлягали притягненню до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, - через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Личаківського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 року у справі №463/624/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: М.А. Пліш

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.06.2016 року.