Справа № 2а-13072/10/2670
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 листопада 2010 року 15:07 № 2а-13072/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О. при секретарі судового засідання Очколясу О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
до ОСОБА_1
про стягнення штрафних санкцій у розмірі 143,28грн.

За участю представників:
від позивачаОСОБА_2
від відповідача ОСОБА_1
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 03.11.2010р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулась з позовом до Субєкта підприємницької діяльності фізично ї особи ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 143,28грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення документальної ревізії відповідача по коштах за 2008 - 2009 роки Лівобережною міжрайонною виконавчою дирекцією Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності встановлено порушення пункту 1 статті 23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ на підставі чого видано рішення №28 від 11.03.2010р. яким вирішено стягнути з відповідача донараховані страхові внески, пеня та штраф на загальну суму 143,28 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач відзиву на позов не надав, проте в судовому засіданні пояснила, що в 2005 році ОСОБА_1 надала допомогу найманому працівнику по тимчасовій втраті непрацездатності по догляду за хворою дитиною, внаслідок чого за Фондом рахувалась заборгованість в сумі 307,09 грн. Відповідач не звертався до Фонду за відшкодуванням понесених нею витрат по наданню даної допомоги, натомість, ОСОБА_1 здійснювала недоплату поточних страхових внесків із заробітної плати найманих працівників, сторнуючи, при цьому, заборгованість Фонду. Однак, як зазначила Відповідач, в 2008 році, внаслідок її помилки, за нею став рахуватися борг в сумі 198,56 грн., який останньою був самостійно погашений 27.10.2009р.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Спірні правовідносини регулюються Законом України № 2240-ІІІ від 18.01.2001р. «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(далі по тексту Закон № 2240-ІІІ) та Інструкцією про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №38 від 19.09.2001р. (далі по тексту Інструкція № 38).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2240-ІІІ Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі по тексту - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 2240-ІІІ страховик-Фонд має право, зокрема, здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників та накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства.

В абзаці 2 частини першої статті 10 Закону № 2240-ІІІ зазначено, що управління Фондом здійснюють правління та виконавча дирекція Фонду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 13 Закону № 2240-ІІІ до повноважень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності належить здійснення контролю за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхових внесків, а також забезпечення цільового використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

За таких підстав, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у даних спірних відносинах, є виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Субєкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована як платник страхових внесків у Лівобережній міжрайонній виконавчій дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 28 грудня 2010 року за №14170, а отже є страхувальником в розумінні положень Закону № 2240-ІІІ.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону № 2240-ІІІ платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є страхувальники та застраховані особи.

Як вбачається з матеріалів справи, Директором Виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_3 прийнято рішення № 28 від 11.03.2010р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф-4-ФССТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яким на підставі пункту 1 статті 23 Закону України від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ визначено суму платежу та вирішено стягнути у вигляді донарахованої пені у розмірі 44 грн. та штрафу у розмірі 99,28 грн. за несвоєчасну сплату страхових внесків у розмірі 50% сум належних до сплати страхових внесків з СПД - фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 143,28 грн.

Рішення № 28 від 11.03.2010р. отримано відповідачем 18.03.2010р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за №443463, наявного в матеріалах справи.

Вказане рішення, в порядку визначеному абз. 3 п. 1 розділу 16 Інструкції № 38 від 19.09.2001р. відповідачем не оскаржувалось.

Рішення № 28 від 11.03.2010р. прийнято Виконавчою дирекцією Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі акту ревізії по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 14.03.2010р. за № 347.

Відповідно до висновків Акту ревізії встановлено,несвоєчасність перерахування внесків до ФСС з ТВП, зокрема: за 2008 рік перераховано 0,00 грн., за 2009 рік 198,56 грн. Із заробітної плати нарахованої та виплаченої її найманим працівникам, в І та ІІ кварталі 2008 року відповідачем не перераховувались страхові внески до ФСС ТВП, що є порушенням вимог п.1 ст. 23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ.

Так, з поданих до матеріалів справи звітів відповідача, починаючи з 2004 року по 2010 рік, судом встановлено, що відповідач дійсно в ІV кварталі 2005 року надала своєму найманому працівнику допомогу з тимчасової втрати працездатності в сумі 307,09 грн.

З пояснень сторін судом також встановлено, що відповідач не звертався до Фонду за відшкодуванням понесених нею витрат по наданню даної допомоги, натомість, ОСОБА_1 здійснювала недоплату поточних страхових внесків із заробітної плати найманих працівників, сторнуючи, при цьому, заборгованість Фонду, що є можливим в силу положень Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №16 від 26.06.2001р.

Однак, з матеріалів справи (звіт за ІІ квартал 2008 року) вбачається, що ОСОБА_1 нарахувала та виплатила своїм найманим працівникам заробітну плату в загальній сумі 20400 грн., проте, страхові внески були перераховані нею до ФСС та ТВП лише 27.05.2009р., що не заперечується відповідачем.

Як вже було зазначено вище, саме у звязку із цим, Виконавчою дирекцією Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято рішення № 28 від 11.03.2010р., яким на підставі пункту 1 статті 23 Закону України від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ ОСОБА_1 визначено суму платежу та вирішено стягнути з неї пеню в сумі 44 грн. та штраф в сумі 99,28 грн. за несвоєчасну сплату страхових внесків у розмірі 50% сум належних до сплати страхових внесків, всього на суму 143,28 грн.

Відповідно до підпункту 4 пункту 14 розділу 15 Інструкції № 38 від 19.09.2001р. письмового пояснення чи заперечення до Акту ревізії відповідачем у пятиденний термін не подано.

Відповідно до приписів статті 30 Закону України № 2240-ІІІ від 18.01.2001р. у разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

За несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків на нього накладається штраф у розмірі 50 відсотків суми належних до сплати страхових внесків за весь період, який минув з дня, коли страхувальника було взято на облік.

За неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному розмірі зазначеної суми.

За порушення порядку витрачання страхових коштів накладається штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових внесків.

Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк.

Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Отже, загальна сума фінансових та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків складає 143,28 грн.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Беручи до уваги те, що сума у розмірі 143,28 грн. до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів погашення вказаної заборгованості станом на день розгляду цього спору відповідачем не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення з Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 коштів фінансових та штрафних санкцій у розмірі 143,28 грн., є обґрунтованими, законними, правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 69-71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: 02100, м. Київ, Харківське шосе, б. 2, кв. 37) на користь Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (02094, м. Київ, вул. Попудренка, 34, р/р 3370 в КРД ВАТ ОСОБА_4 Аваль, МФО 322904 () кошти фінансових та штрафних санкцій в сумі 143,28 грн. (сто сорок три грн. 28 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя П.О. Григорович