Справа № 820/2351/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 р. № 820/2351/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кульчій А.М.,

представника позивача - Грінцова О.В.,

представника відповідача - Коробки І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтуються на помилковому судженні суб'єктів владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, проти позову заперечував, зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ".

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцями відповідача, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, на підставі п. 200.10 ст. 200 розділу V та в порядку ст. 75, ст. 76 та ст. 86 розділу ІІ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, проведено камеральну перевірку даних, задекларованих товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" у податковій звітності з ПДВ за жовтень 2015 року.

Результати перевірки викладені в акті №1446/20-33-15-02-07/34758276 від 18.12.2015 (а.с. 10-13).

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено:

- порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18) за жовтень 2015 року на суму ПДВ 16666,67 грн та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) за жовтень 2015 року на суму ПДВ 16666,67 грн (а.с. 12-13).

Не погоджуючись із висновками акту позивач надав письмові заперечення, проте за результатами їх розгляду Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області висновки акту перевірки від 18.12.2015 залишені без змін (а.с. 15-16).

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 29.01.2016, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 16667 грн (а.с. 9).

Так, підставою для встановлення вказаних висновків та винесення спірного повідомлення-рішення є той факт, що позивачем не включено до складу податкових зобов'язань за жовтень 2015 року по контрагенту приватне виробничо-комерційне підприємство "Базис" суму ПДВ у розмірі 16666,67 грн по податковій накладній №334 від 26.10.2015, яка зареєстрована згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у Єдиному реєстрі податкових накладних в п'ятнадцятиденний термін, а саме: 06.11.2015.

Судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" було складено податкову накладну № 134 від 26.10.2015 по контрагенту товариству з обмеженою відповідальністю "Базис Профнастил" () суму ПДВ у розмірі 16666,67 грн та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 13.11.2015.

Проте, як зазначив позивач, в результаті технічної помилки товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" було помилково складено податкову накладну № 334 від 26.10.2015 по контрагенту приватному виробничо-комерційному підприємству "Базис" () суму ПДВ у розмірі 16666,67 грн та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 06.11.2015.

У зв'язку із виявленням вказаної помилки, позивачем складено розрахунок № 453 від 31.10.2015 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №334 від 26.10.2015 року по контрагенту приватне виробничо-комерційне підприємству "Базис" () сума ПДВ у розмірі 16666,67 грн та зареєстровано 13.11.2015, проте посадові особи зазначеного контрагента відмовились від реєстрації коригування в зв'язку з відсутністю між підприємствами господарських відносин.

Факт господарських відносин (або зарахування коштів, або відвантаження товарів) з контрагентом приватним виробничо-комерційним підприємством "Базис" () у жовтні 2015 відсутній.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положення п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Виходячи з норм п. 187.1 Податкового кодексу України підставою для складання податкової накладної (виникнення податкових зобов'язань) є або зарахування коштів, або відвантаження товарів. Отже, жодна умова не виконується (відсутнє або зарахування коштів, або відвантаження товарів), а відтак відсутній обов'язок скласти податкову накладну. В свою чергу відсутній обов'язку скласти податкову накладну викликає відсутність обов'язку її реєстрації та заповнення її обов'язкових реквізитів.

Крім того, в силу приписів п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України платник податків не має права формувати показники податкової звітності, на підставі даних не підтверджених документами.

Отже є всі підстави не включати таку податкову накладну до складу податкових зобов'язань у декларації за звітній період та не виключати її з ЄРПН.

Також положеннями п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний у встановлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) і надати покупцю на його вимогу.

При цьому пунктом 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, в тому числі не пов'язаних зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, до податкової накладної складається розрахунок коригування.

Механізм внесення до ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, звірка даних, які містяться у виданих платникам ПДВ - одержувачам (покупцям) товарів/послуг податкової накладної та/або розрахунку коригування, з відомостями , що містяться в ЄРПН, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (далі - Порядок № 1246).

Враховуючи той факт, що здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або оплати відсутнє, приватне виробничо-комерційне підприємство "Базис" () не може виписати розрахунок коригування. Тож така податкова накладна у разі її реєстрації в ЄРПН виключенню з ЄРПН не підлягає.

Крім того, відповідно до п.п. 1 та 2 п. З розділу V "Порядок заповнення податкової декларації" Наказу Мінфіну від 23.09.2014 № 966 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" (надалі - Наказ № 966) у розділ І декларації "Податкові зобов'язання" 1) у рядках 1, 2, 3, 5 колонки А декларації вказуються загальні обсяги постачання товарів/послуг за звітний період, які оподатковуються за основною ставкою, за ставкою 7 %, за нульовою ставкою, звільнені від оподаткування відповідно до статті 197 розділу V Кодексу, тимчасово звільнені від оподаткування відповідно до підрозділу 2 розділу XX Кодексу, звільнені від оподаткування відповідно до міжнародних договорів (угод) та не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 розділу V Кодексу, та послуг, що не оподатковуються у зв'язку з їх місцем постачання за межами митної території України; у рядку 1.1 декларації вказуються дані операцій на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну територію України. До рядка 1.1 декларації включаються оподатковувані за основною ставкою обсяги постачання товарів/послуг, здійснені на митній території України, з урахуванням їх місця постачання відповідно до статті 186 розділу V Кодексу, Значення рядку 1.1. мають безпосередній вплив на показник рядку 9 «Усього податкових зобов'язань» та відповідно до рядку 18 "Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації 0110)". При визначенні обсягу постачання товарів/послуг за звітний (податковий) період платник зобов'язаний враховувати значення терміна "постачання товарів" відповідно до вимог підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 розділу І Кодексу та значення терміна "постачання послуг" відповідно до вимог підпункту 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 розділу І Кодексу.

В свою чергу, відповідно до п.п. 14.1.191. п. 14.1. ст . 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. З метою застосування терміна "постачання товарів" електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром. Постачанням товарів також вважаються: а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу; б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства; в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов'язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню); г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення; ґ) виключено; д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника; е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю, не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

В даному випадку факт передачі права на розпоряджання товарами зокрема продажу відсутній та в силу положень Наказу № 966 у товариства відсутній обов'язок визначити свої зобов'язання, як того вимагає податковий орган. За таких умов, твердження контролюючого органу про заниження товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18) за жовтень 2015 року на суму ПДВ 16666,67 грн та завищена сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податковою) періоду (р. 24) за жовтень 2015 року на суму ПДВ 16666,67 грн. не відповідає фактичним обставинам.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2016 № .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "МЕГА СІТІ" (61020, м. Харків, пр. Постишева, буд. 93, ідентифікаційний код 34758276) сплачену суму судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ідентифікаційний код 39859805).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 14 червня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников