Справа № 752/3734/16-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/3734/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Антонова Н.В. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Російської Федерації в місті Керчі про визнання незаконними постанов прокуратури Російської Федерації в м. Керчі від 18 січня 2016 року, невиконання рішень Керченського міського суду Автономної Республіки Крим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із адміністративним позовом до Прокуратури Російської Федерації в місті Керчі в якому просив визнати незаконними постанову прокуратури Російської Федерації в м. Керчі від 18 січня 2016 року, невиконання рішень Керченського міського суду Автономної Республіки Крим.

Згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року територіальна підсудність справи визначена Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року у відкритті провадження по адміністративному позову ОСОБА_2 до Прокуратури Російської Федерації в місті Керчі відмовлено з тих підстав, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а також, тому, що Відповідачем є орган, який створений на тимчасово окупованій території, тому діяльність такого органу є незаконною.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача, а також, вважає, що суд неправомірно відмовив у відкритті провадження за його позовом.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційної інстанції з приводу спірних правовідносин, що склалися в даному випадку, зазначає слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 позовні вимоги мотивував тим, що Прокуратурою м. Керчі винесено постанову від 18.01.2016 року, якою у задоволенні його скарги про неналежну поведінку УМВС Росії по м. Керч при дослідчій перевірці - відмовлено.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В силу вимог ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Таким чином, публічно-правовим спором є той спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Частинами 2, 3 ст. Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу даних норм вбачається, що Прокуратура м. Керчі створена в непередбачений законодавством України спосіб, тому є нелегітимним органом, відповідно і прийняті нею рішення не створюють будь-яких правових наслідків.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, Позивач висуває вимоги щодо необхідності відкриття кримінальної справи по факту шахрайства, що проявилося в незаконному відчуженні квартири.

Однак, колегія суддів вказує, що КПК України передбачає підстави для початку досудового розслідування, а також, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового слідства чи прокурора під час досудового слідства.

Враховуючи все вище викладене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження по даній справі, оскільки, по-перше, Прокуратура м. Керч є нелегітимним органом, по-друге, спори щодо оскарження постанов прокурора не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.157, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.