Справа № 806/110/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" червня 2016 р. Справа № 806/110/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" березня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" звернулося до суду з вказаним позовом та просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 28.10.2015 року, № від 28.10.2015 року, № від 28.10.2015 року та № від 22.12.2015 року.

В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що оскаржувані рішення є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки валові витрати і податковий кредит сформовано на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних документів, які підтверджують факт придбання товару і використання його в господарській діяльності підприємства. Також, позивачем заперечувався факт щодо відповідальності за подання з помилками податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку, так як відсутні негативні наслідки таких помилок. Окрім того, позивач вважає, що відсів є супутньою продукцією і тому не потребує донарахування плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області:

- № від 28.10.2015 року в частині нарахованого основного податку в сумі 467993,34 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 233997,17 грн.;

- № від 28.10.2015 року на суму завищення бюджетного відшкодування 90518,00 грн. та застосованої штрафної санкції в сумі 45259,00 грн.;

- № від 28.10.2015 року в повному обсязі.

В іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" сплачений судовий збір у розмірі 13944 грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2015 р. у частині суми 46 248,30 грн. (нарахованого основного податку в сумі 30 832,20 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15 416,10 грн.) та податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2015 р. на суму 676 796,00 грн. (нарахованого основного податку в сумі 451 197,00 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 225 599,00 грн.) та постановити у названій частині судове рішення - про задоволення позову.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з питань дотримання вимог законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, про що складено акт №958/22-01/33201062 від 13.10.2015 року (а.с.23-112 т.1).

Під час перевірки податковим органом встановлено порушення:

- п.135.1, п.135.5 ст.135, п.138.8, пп.138.10.2, пп.138.10.3, пп.138.10.4 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.146.12 ст.146 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 499003 грн., в т.ч. за 2013 рік на суму 283369 грн.; за 2014 рік на суму 215634 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого:

- завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд23.1) у розмірі 92432 грн., в т.ч. за лютий 2013 року на 200 грн., за травень 2013 року на 2550 грн., за червень 2013 року на 22091 грн., за серпень 2013 року на 17625 грн., за вересень 2013 року на 7417 грн., за жовтень 2013 року на 200 грн., за листопад 2013 року на 24788 грн., за квітень 2014 року на 17381 грн., за листопад 2014 року на 180 грн.;

- завищено від'ємне значення рівниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд.19) у розмірі 180 грн. в т.ч. за грудень 2014 року на 180 грн.;

- пп.263.6.1 п.263.1, пп.263.6.5 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено плату за користування надрами на 452849,00 грн., в т.ч. 1 квартал 2013 року - 72701,00 грн., 2 квартал 2013 року - 80564,00 грн., 3 квартал 2013 року - 76577,00 грн., 4 квартал 2013 року - 66033,00 грн., 1 квартал 2014 року - 57544,00 грн., 2 квартал 2014 року - 41328,00 грн., 3 квартал 2014 року - 27580,00 грн., 4 квартал 2014 року - 30522,00 грн.

- п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, Порядку Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 року №49 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", встановлено подання підприємством не у повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих на користь платника податків, оскільки такі недостовірні відомості призвели до зміни платника податку за 2013-2014 роки.

На підставі вказаного акту перевірки, Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області прийняті податкові повідомлення-рішення (а.с.225-229 т.1):

№ від 28.10.2015 року про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 748505 грн.;

№ від 28.10.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 92432 грн. та штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 46216 грн.;

№ від 28.10.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 180 грн.;

№ від 28.10.2015 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням №944/6/06-30-10-07-07 від 08.12.2015 року залишено без змін податкові повідомлення-рішення №, №, №, № та скасовано податкове повідомлення - рішення № про визначення грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 2478 грн., а в іншій частині 676796 грн. залишено без змін (а.с.3-8 т.2).

За результатами вказаного рішення, прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2015 року про визначення грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 676796 грн. (а.с.41 т.2)

Суд першої інстанції перевіряючи правомірність винесення податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2015 року встановив, що вказане рішення винесено на підставі висновків, зазначених в акті перевірки щодо порушення ТОВ "Гулянецький щебзавод", в тому числі і п.135.1, п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, а саме занижено суми інших доходів за 2013 рік (додаток №5 до довідки про загальну інформацію, яка є додатком №2 до даного акту) на суму 934 грн., в т.ч. за 2013 рік - 934 грн. та на суму 171290 грн., в т.ч. за 2014 рік - 171290 грн. (а.с. 29 т.1). Вказана розбіжність виявлена на підставі даних головної книги та податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2013 та 2014 роки.

У зв"язку з тим, що представник позивача в судовому засіданні погодився з таким виявленим порушенням, суд дійшов висновку, що нарахування податковим органом основного платежу в сумі 31009,66 грн. та штрафної санкції в сумі 15504,83 грн. є правомірним (розрахунок а.с.153 т.17).

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком в повному обсязі з огляду на наступне.

За змістом п.135.1. ст.135 ПК України (в редакції чинній на час визначення доходів) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 135.5. інші доходи включають:

доходи у вигляді дивідендів, отриманих від нерезидентів, крім визначених підпунктом 153.3.6 пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, процентів, роялті, від володіння борговими вимогами;

доходи від операцій оренди/лізингу, визначені відповідно до пункту 153.7 статті 153 цього Кодексу;

суми штрафів та/або неустойки чи пені, фактично отримані за рішенням сторін договору або відповідних державних органів, суду;

вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи;

суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу.

Як встановлено під час перевірки (ст. 7-8 акту), за даними головної книги за 2013 рік сума інших доходів складає 1 779 795 грн.

За даними р.03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік сума інших доходів складає 1 778 861 грн.

Різниця у сумі 934 грн. є заниженням суми інших доходів, які є складовою частиною доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік, що є порушенням п. 135.1, п. 135.5 ст.135 Податкового кодексу України (додаток №5 до довідки про загальну інформацію, яка є додатком №2 до даного Акту).

Саме вказане заниження і визнано товариством як під час розгляду справи в суді першої так і апеляційної інстанцій.

Окрім того, перевіркою встановлено, що за даними головної книги за 2014 рік сума інших доходів складає 323 828 грн. За даними р.03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014рік . інших доходів складає 495 118 гри.

Різниця у сумі 171 290 грн. є завищенням суми інших доходів, які є складовою частиною доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014року.

Отже, перевіркою встановлено, що ТОВ "Гулянецький щебзавод" завищено суму інших доходів за 2014 рік (додаток №5 до довідки про загальну інформацію, яка є додатком №2 до даного Акту) на суму 171 290 грн., в тому числі: за 2014рік -171 290 грн., що підтверджується даними бухгалтерського обліку.

З огляду на вищезазначене, Товариством було надмірно сплачено податок на прибуток підприємства за 2014 роки, а не сплачений в меншому розмірі, а тому на дану суму не може бути донарахований податок на прибуток підприємства та відповідна штрафна санкція.

Однак, відмовляючи у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2015 р. щодо суми 46 248,30 грн. (нарахованого основного податку в сумі 30 832,20 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15 416,10 грн.), суд першої інстанції не звернув уваги на обставини, встановлені перевіркою, що призвело до ухвалення судового рішення в названій частині з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є безумовною підставою для його скасуванням відповідно до ст.202 КАС України та ухвалення нового - про задоволення позову в цій частині.

Судове рішення в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2015 року щодо нарахованого основного податку в сумі 467993,34 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 233997,17 грн., а також щодо відмови у задоволенні позову про нарахування основного податку та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій за заниження податку на прибуток за 2013 рік в сумі 934 грн. не оскаржується сторонами, а тому не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Перевіряючи правомірність винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2015 року суд першої інстанції погодився з висновком податкового органу щодо порушення товариством пп.263.6.1 п.263.6 та пп. 263.6.5 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України в частині заниження розрахункової вартості відсіву.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов у зв"язку з тим, що проведеною перевіркою відображеного показника "Витрати платника за податковий період" за 2013-2014 рік на підставі документів: головних книг за 2013-2014 р., оборотно-сальдової відомості по 23 рахунку, первинних документів, встановлено заниження витрат в додатку N2 до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин по відсіву для будівельних робіт та відповідно занижено розрахункову вартість відсіву чим порушено пп.263.6.1 п.263.6 та пп. 263.6.5 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України, оскільки підприємством нарахована плата за користування надрами по відсіву по фактичній ціні реалізації.

В обгрунтування своїх дій представник позивача пояснював, що підприємством нарахована плата за користування надрами по відсіву по фактичній ціні реалізації, оскільки відсів для будівельних робіт є супутньою продукцією та її вартість, визначена за справедливою ціною або вартістю можливого використання, віднімається від підсумкової виробничої собівартості основної продукції.

Як податковий орган так і суд першої інстанції не погодився з таким твердженням та дійшов висновку, що подача підприємством два додатки до декларації з плати за користування надрами, окремо по щебню та відсіву, є підставою для розрахунку плати за користування надрами на відсів в процентному відношенні до обсягу видобутого відсіву. Зокрема, в розрахунок плати за користування надрами по відсіву мають включатися усі складові, як і для розрахунку плати за користування надрами - щебеневої продукції.

З урахуванням викладеного, податковим органом проведено розрахунок та донараховано підприємству плати за користування надрами в сумі 452 849,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Добування корисних копалин - це сукупність технологічних операцій з вилучення, у тому числі з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини (п.п.14.1.51 п.14.1 ст.14 ПК України).

По кожному виду товарної продукції гірничого підприємства: камінь бутовий, щебінь та піщано-щебеневу суміш, складається окремий додаток до податкового розрахунку плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

За приписами підпункту 263.2.1 пункту 263.2 статті 263 ПК України, об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) або обсяг погашених у податковому (звітному) періоді запасів корисних копалин.

Підпунктом 263.5.1 пункту 263.5 статті 263 ПК України, зазначено, що базою оподаткування є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства).

Згідно визначення, наведеного підпунктом 14.1,112 пункту 14,1 статті 14 ПК України, мінеральна сировина - товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів.

Пунктом 1 Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1997 року № 432 визначено, що мінеральна сировина - це корисна копалина, видобута і перероблена на товарну продукцію гірничого виробництва. Товарна продукція гірничодобувного підприємства - мінеральна сировина, видобута гірничодобувним підприємством і відповідає установленим стандартам.

Обсяг видобутих корисних копалин (мінеральної сировини) - це обсяг товарної продукції гірничодобувного підприємства, що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" обліковується гірничодобувним підприємством як запаси - активи, вартість яких може бути достовірно визначена, для яких існує імовірність отримання їх власником - суб'єктом господарювання економічної вигоди, пов'язаної з їх використанням, та які складаються з: сировини, призначеної для обслуговування виробництва, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, та адміністративних потреб; готової продукції, що виготовлена на гірничодобувному підприємстві, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом (підпункт 14.1.128 пункту 14.1 статті 14 ПК У країни).

Згідно з підпунктом 263.2.2 пункту 263.2 статті 263 ПК України, до об'єкта оподаткування належать:

а) обсяг корисної копалини (мінеральної сировини), видобутої з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими ніж платник суб'єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;

б) обсяг корисної копалини (мінеральної сировини), видобутої (вилученої) з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничодобувного виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими ніж платник суб'єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл;

в) обсяг погашених запасів корисних копалин.

Правовий аналіз наведених нормативних положень у їх сукупності дає підстави для висновку, що об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є не тільки обсяг мінеральної сировини, а й обсяг мінеральної сировини, що утворюється у результаті виконання первинної переробки.

Відповідно до пп.263.6.1 п.263.6 ст.263 ПКУ вартість відповідного виду видобутої у такому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства) за більшою з таких її величин: за фактичними цінами реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини мінеральної сировини); за розрахунковою вартістю відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини).

Згідно експертного висновку №В-4808 від 03.09.2013 року і щебінь гранітний і відсів гранітний являються продукцією ТОВ "Гулянецький щебзавод" (а.с.133-134 т.17).

Як встановлено під час перевірки та не заперечується представником відповідача, відсів для будівельних робіт, виготовляється в єдиному технологічному циклі з основним видом продукції (щебінь).

До супутньої (попутної) продукції належить вартість товарно-матеріальних цінностей, триманих одночасно з основною продукцією в єдиному технологічному процесі. Ця продукція за якістю відповідає встановленим стандартам або технічним умовам і призначена для подальшої переробки або відпуску стороннім підприємствам.

Окрема калькуляція вартості супутньої продукції не складається. Перелік такої продукції для деяких галузей промисловості наведено в додатку 4 до Методичних рекомендацій з формування собівартості продукції (робіт, послуг) у промисловості, затверджених Мінпромполітики України від 09.07.07 № 373 (далі - Методрекомендації № 373).

Залежно від напряму подальшого використання супутня продукція оцінюється за одним із варіантів (п. 431 Методрекомендацій № 373, п. 11 П(С)БО 16), а саме:

1) за відпускними цінами (справедливою вартістю). Справедлива вартість - це сума за якою може бути здійснений обмін активу або сплата зобов'язання в результаті операції між обізнаними, зацікавленими і незалежними сторонами (п. 4 П(С)БО 19). Справедливою вартістю готової продукції є ціна реалізації за вирахуванням витрат на реалізацію і суми націнки виходячи з націнки для аналогічної готової продукції (додаток до П(С)БО 19). Цей метод застосовуєте супутню продукцію планується реалізувати;

2) за плановою собівартістю аналогічного продукту (п. 503 Методрекомендацій № 373)

на основі виробничої собівартості відповідної продукції на відокремленому виробництві;

За її виробничою собівартістю, що враховується при розрахунку ціни підприємства (за

відсутності відокремленого виробництва). Цей метод застосовується незалежно від напряму використання супутньої продукції

3) за ціною можливого використання (тільки для внутрішнього використання). У цьому випадку супутня продукція обліковується як напівфабрикати власного виробництва, які оцінюються виходячи з виробничої собівартості, уключеної до ціни на сировину, яку вони замінюють (з урахуванням умісту в ньому корисної речовини);

4) за нормативною собівартістю, яка для супутньої продукції та сама, що й для основної.

Вартість супутньої продукції, оцінена за одним із зазначених вище варіантів, віднімається від підсумкової собівартості основної продукції (п. 428,429 Методрекомендацій № 373).

Для обліку супутньої продукції, отриманої в процесі виробництва , застосовується відповідні бухгалтерські документи.

Згідно з п. 11 П(С)БО 16 виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, і вартість супутньої продукції, що використовується на самому підприємстві, в оцінці її можливого використання.

У бухгалтерському обліку супутня продукція визнається активами та обліковується у складі запасів підприємства, оскільки від її використання очікується отримання в майбутньому економічних вигоди .

Отже, для цілей оподаткування, вартість супутньої продукції визнається за оцінкою, проведеною на підставі даних бухгалтерського обліку, за наявності підтверджуючих первинних документів. Зазначене, підтверджується і змістом Листа ДПС від 11.04. 2012 № 6438/6/15-1215 "Щодо оподаткування по прибуток супутньої продукції".

Зокрема, відповідно до підпункту 14.1.228 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III "Податок на прибуток підприємств" Кодексу - це витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Склад собівартості виготовлених та реалізованих товарів (продукції власного виробництва) встановлено пунктом 138.8 статті 138 Кодексу.

При цьому, положеннями Кодексу не визначено термін "супутня продукція" та не встановлено порядок визначення її собівартості.

Згідно із підпунктом 14.1.84 пункту 14.1 статті 14 Кодексу інші терміни для цілей розділу III "Податок на прибуток підприємств" Кодексу використовуються у значеннях, визначених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та національними і міжнародними положеннями (стандартами) фінансової звітності, положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Відповідно до пункту 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Порядок визначення справедливої вартості активів наведено у Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 19 "Об'єднання підприємств". Так, згідно з пунктом 4 цього Положення справедлива вартість - це сума, за якою може бути здійснено обмін активу або сплату зобов'язання у результаті операції між обізнаними, зацікавленими та незалежними сторонами.

Згідно з додатком до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 19 справедливою вартістю готової продукції є ціна реалізації за вирахуванням витрат на реалізацію та суми надбавки (прибутку) виходячи з надбавки (прибутку) для аналогічної готової продукції та товарів.

Пунктом 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" готова продукція - це продукція, яка виготовлена на підприємстві, призначена для продажу та відповідає технічним та якісним характеристикам, визначеним договором або іншим нормативно-правовим актом.

Тобто, супутня продукція належить до готової продукції, виготовленої підприємством, та її собівартість може бути визначена згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 19.

Таким чином, визначення собівартості супутньої продукції здійснюється виходячи із норм положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем саме за таким принципом обраховано витрати на відсів при платі за користування надрами.

Розбиття додатку 2 "Розрахунок податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках)" на дві частини, не надає податковому органу права на розрахунок витрат на відсів у процентному відношенні з урахуванням усіх складових ставки за користування корисною копалиною - щебнем, оскільки відсів є супутньою продукцією та витрати на щебінь (основну продукцію) і відсів (супутня продукцію) є взаємопов'язаними та здійснюються в одному технологічному процесі без додаткових витрат.

З урахуванням вищезазначеного, судове рішення в частині відмови у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення - рішення № від 22.12.2015 року про визначення грошового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 676796 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення позову у названій частині.

Судове рішення в частині скасування податкового повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 28.10.2015 року в частині нарахованого основного податку в сумі 467993,34 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 233997,17 грн. та в частині відмови у задоволенні позову про нарахування основного податку та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій за заниження податку на прибуток за 2013 рік в сумі 934 грн., № від 28.10.2015 року на суму завищення бюджетного відшкодування 90518,00 грн. та застосованої штрафної санкції в сумі 45259,00 грн. та № від 28.10.2015 року не оскаржується сторонами, а тому не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" березня 2016 р. скасувати щодо відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 жовтня 2015 року № в частині визначення суми 46 248,30 грн. та податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2015 року № на суму 676 796,00 грн. та прийняти в цій частині нову постанову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 жовтня 2015 року № в частині визначення суми 46 248,30 грн. (нарахованого основного податку в сумі 30 832,20 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15 416,10 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 грудня 2015 року № на суму 676 796,00 грн. (нарахованого основного податку в сумі 451 197,00 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 225 599, 00 грн.)

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" с.Бондарівка,Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу/ Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Коротуна,3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

4 - представнику позивача Андрушко Ігор Петрович АДРЕСА_1, 03022 - ,