Справа № 596/1328/16-а
Суддя: Римар Г. М.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/1328/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Римара Г.М.

при секретарі Перцовій В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Підгородецької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України Гусятинському районі Тернопільської області про визнання дій щодо не перерахунку протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18 травня 2016 року пред'явила адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі про визнання дій, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, протиправними, та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Обґрунтовує позов тим, що їй 26.09.2011 року призначена пенсія як посадовій місцевого самоврядування, відповідно до ст. 21 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування» в порядку визначеному статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 року № 19-11. При призначенні пенсії Управління Пенсійного фонду України в селищі Гусятині до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії, як державному службовцю, не взяло до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати за період з 01 вересня 2009 року по 31 серпня 2011 року. Хоча з вказаних сум сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

12 червня 2015 року, дізнавшись про порушення свого права, вона звернулася до УПФУ в м. Гусятині із заявою про перерахунок пенсії з зарахування сум, виплачених мені матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексацій на підставі довідок від 04.06.2015р. за № 43 та від 04.06.2015р. за №45. Однак 15 червня 2015 року УПФУ в селищі Гусятині, своїм листом за № 6/ІІІ/11 відмовив у задоволенні її вимог, у зв'язку з тим, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати у відповідності до Закону України «Про державну службу» не входять до складу заробітної плати державного службовця, тому підстав для включення вказаних сум до складових заробітної плати державного службовця для призначення пенсії немає. Вважає дану відмову незаконною та необґрунтованою. Оскільки відповідно до ч.1 ст. ст. 37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування. А до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Просить поновити пропущений строк на звернення до суду, визнати незаконними та протиправними дії Управління ПФУ в Гусятинському районі щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Позичач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити повністю та зобов'язати Управління ПФУ в Гусятинському районі провести перерахунок її пенсії в розмірі 90 % із заробітної плати з 22.12.2014 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати з вересня 2009 року по серпень 2011 року згідно довідок управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 04.6.2015 року № 43, від 04.06.2015 року № 45 з розшифровками інших виплат, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Представник відповідача Управління ПФУ в Гусятинському районі Підгородецька Л.В. позовних вимог не визнала повністю, надавши заперечення на позов, в якому зокрема, посилається на те, що винагорода за вислугу років на державній службі, індексація грошових доходів і матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати працівників, а є одноразовою виплатою, яка надається на розсуд керівника в межах встановленого фонду оплати праці, а тому у відповідності до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсій» та Постанови КМУ від 23.04.2003 року № 581 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 31.05.2000 р. № 865» при визначенні пенсії до заробітку для обчислення пенсій матеріальна допомога не включається, оскільки є одноразовою виплатою, а не складовою частиною заробітної плати».

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст в спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено те, що позивач з 26 вересня 2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гусятинському районі та отримує пенсію на підставі Закону України "Про державну службу".

Пенсія ОСОБА_1 була призначена в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати з врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років на час звернення за призначенням пенсії.

Позивач 12 червня 2015 року зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, як посадовій особі місцевого самоврядування з включенням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підставі довідок № 43 та № 45 від 04.06.2015 року.

У проведенні перерахунку пенсії позивача, на підставі поданою нею заяви та довідок від № 43 та № 45 від 04.06.2015 року, відповідачем 15.07.2015 року було відмовлено, оскільки матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових питань не є складовими заробітної плати не входить до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, про що позивачку повідомлено листом № 6/Ш-11 від 15 липня 2015 року.

Згідно з запереченням управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі № 2283/07 від 30 травня 2016 року ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію з врахуванням норм Закону України «Про державну службу». Пенсія призначена в розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Загальний стаж роботи 34 роки 5 місяців 20 днів, в тому числі стаж державної служби - 28 років 4 місяці 22 дні.

Отже, судом встановлено, що на момент виходу на пенсію позивача, до складових її заробітної плати з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування входили, у тому числі, і матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, та суми індексації заробітної плати державного службовця, які не були враховані відповідачем.

Частиною 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України (ч.7 ст.33).

Постановою КМУкраїни від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально -побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань, надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України "Про державну службу" та Закону України «Про оплату праці" є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 20 лютого 2012 року та 28 травня 2013 року.

Стосовно індексації грошових доходів, то колегія суддів зазначає, що індексація грошових доходів встановлена Законом України "Про індексацію грошових доходів громадян" від 03 липня 1991 року.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до управління Пенсійного Фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області до заяви про призначення пенсії додано довідку про складові заробітної плати із зазначенням вказаних вище виплат від 04.06.2015 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вимоги позову щодо зобов'язання здійснення перерахунку пенсії з 2 грудня 2014 року є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з наступних підстав.

При визначенні строку, з якого слід провести перерахунок пенсії позивачу, суд виходить з положень ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено, позивач 12 червня 2015 року звернулася з заявою про перерахунок пенсії на підставі уточнюючих довідок № 43 та № 45 від 04.06.2015 року, а тому перерахунок пенсії має бути проведений з 1 червня 2015 року, а не з 22 грудня 2015 року.

Крім цього, суд важає необхідним поновити позивачу строк звернення ним до суду з цим позовом, поскільки він пропущений позивачем із поважних причин.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 10, 158-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення" Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений нею строк для звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 про визнання дій щодо не перерахунку протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі щодо не врахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі із 01 червня 2015року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати згідно уточнюючих довідок управління соціальної політики Тернопільської міської ради № 43 та № 45 від 04 червня 2015 року на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу».

В задоволенні решти вимог, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Голова Гусятинського районного суду Г.М. Римар