Справа № 2-а-3688/10/0212
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 2-а-3688/10/0212

15 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Білоуса О.В. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про перерахунок пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 грудня 2010 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в повному обсязі відповідно до статей 9, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст.ст. 49, 50, 54, ч.4 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2010 року по 20.12.2010 року, крім того зобов'язано відповідача виплачувати в подальшому, починаючи з 20.12.2010 року ОСОБА_1 основну пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком у відповідності до статтей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2011 року змінено постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 грудня 2010 року, а саме: абзац четвертий резолютивної частини постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 грудня 2010 року викладено наступним чином: "Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію як особі, постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 1 групи відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.05.2010 року і по день втрати права на таку допомогу". В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 грудня 2010 року залишено без змін.

25 травня 2016 року позивачем подано заяву про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2011 року у справі №2-а-3688/10/0212.

В судовому засіданні позивач підтримав подану заяву та просив роз'яснити рішення суду в частині зобов'язання відповідача виплатити державну пенсію по день втрати права на таку допомогу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з тим, представником подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Тобто, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Також роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Таким чином, з аналізу наведеної статті вбачається, що роз'яснено може бути постанову або ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач у заяві вказує, що відповідач тлумачить резолютивну частину постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2011 року на власний розсуд, оскільки постанову ухвалено лише 20 липня 2011 року, а вже починаючи з 23 липня 2011 року останній втратив право на виплату державної пенсії як особі, постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду І групи відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи встановлені обставини , колегія суддів зазначає наступне.

19 червня 2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 року "3491-VI " Про внесення змін до Закону України "Про Державний Бюджет України на 2011 рік", яким передбачено, що у 2011 році положення статей 39,50,51,52,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 06 липня 2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Тому, внаслідок цього, починаючи з 23 липня 2011 року порядок обчислення підвищень до основної та додаткової пенсій, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснюється відповідно до Постанови Кабінету України від 06.07.2011, № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету".

Аналогічні положення були передбачені в законах України "Про Державний бюджет України" на 2012 рік та 2013рік.

Тобто у 2012 -2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Проте, починаючи з 01 січня 2014 року Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції від 16 січня 2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 50, 54 даного Закону, якими визначено перерахунок пенсії.

Однак 01 липня 2014 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" були внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" й Прикінцеві положення цього Закону доповнено п.6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22,23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов"язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вищезазначені зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" набули чинності 03 серпня 2014 року.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 № 80-VIII норми і положення статей 50, 54 Закону № 80-VIII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З наведеного вбачається, що Законом України „Про Державний бюджет на 2015 рік" встановлено, що у 2015 році обмежене пряме застосування відповідних положень Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VШ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зокрема, статтю 50 викладено у такій редакції: "Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Крім того, текст статті 54 викладено у такій редакції: "Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань".

З наведеного вбачається, що у 2015 році та у 2016 році положення статтей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) - якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) - на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) - у разі смерті пенсіонера; 4) - у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5)- в інших випадках, передбачених законом.

Отже, враховуючи зазначене, виплату позивачу пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це обмежує право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, однак особам, що мають право на виплату пенсій відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно проводити в порядку та у розмірах вище зазначених нормах Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, оскільки резолютивна частина постанови суду від 20 липня 2011 року є зрозумілою, суд відповідно до положень статті 170 КАС України відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2011 року.

Керуючись статтями 170, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про перерахунок пенсії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі "22" червня 2016 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Білоус О.В. Залімський І. Г.