Справа № 813/8658/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Київ К/800/32201/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Львівської міської ради на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі за позовом Львівської міської ради до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи», обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», про визнання відмови протиправною і скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Львівська міська рада (далі - позивач) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (далі - відповідач), треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи», обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», в якому просила визнати протиправною відмову Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 16 жовтня 2014 року №22057/04-16/2045 у скасуванні державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м., яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м., яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 3 жовтня 2014 року позивач звернувся до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з листом №1104/вих-682 про скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину, площею 45,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 49 шляхом внесення відповідного запису про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом та вбачається з вказаного вище листа, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10 квітня 2013 року скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 26 квітня 2012 року у справі №5015/634/12, яким визнано право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину, площею 45,2 кв.м, на вул. В.Великого, 49 у м. Львові. Рішення про реєстрацію прав товариства на об'єкт, який встановлено без відповідної на те дозвільної документації (відведення для цієї цілі земельної ділянки та дозволів на будівництво чи реєстрації декларації на початок будівельних робіт) на належній територіальній громаді м.Львова земельній ділянці, яка ніколи не виділялась для забудови ані заявнику, ані іншим особам, окрім того, що порушує права територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради як землевласника, здійснена всупереч Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

До листа було додано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10 квітня 2013 року у справі №5015/634/12.

Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно листом від 16 жовтня 2014 року №22057/04-16/2045 позивача було повідомлено про те, що відповідно до п.2.1 та п.2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів заявник повинен подати заяву та документи, визначені цим Порядком, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу.

Вважаючи викладені у листі від 16 жовтня 2014 року відомості (роз'яснення) - відмовою у проведенні реєстраційних дій, які, на переконання позивача, є протиправними, Львівська міська рада звернулась з цим позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Згідно із положеннями статті 5 Закону №1952-IV, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 8 Закону №1952-IV, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (пункт 1 частини першої).

Відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону №1952-IV, органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Згідно із частиною третьою статті 11 Закону №1952-IV, порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 (далі - Порядок №1141), Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Міністерство юстиції України.

Згідно з п.44 Порядку №1141, порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін'юст.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5 (далі - Порядок №3502/5).

Відповідно до п.1.3 Порядку №3502/5, рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках.

Згідно із п.2.1 Порядку №3502/5, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Заява подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо.

Відповідно до п.2.2 Порядку №3502/5, орган державної реєстрації прав або нотаріус приймає заяви у день їх надходження в порядку черговості і реєструє у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації. Моментом прийняття заяви вважаються дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Орган державної реєстрації прав або нотаріус видає заявникові картку прийому заяви.

Пунктом 2.6 вказаного Порядку встановлено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до п.2.3 Порядку №3502/5, заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Згідно з пп. 2.14.2 п.2.14 цього Порядку, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав: у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав; подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства; запис про скасування державної реєстрації прав уже внесено, запис Державного реєстру прав з відповідним реєстраційним номером уже скасовано.

Відмова у внесенні змін до записів, у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав або у скасуванні записів Державного реєстру прав з підстав, зазначених в абзаці другому підпункту 2.14.1 цього пункту та абзаці другому цього підпункту, не може здійснюватися у разі, коли заява подається до органу державної реєстрації прав за місцем розташування нерухомого майна у зв'язку з ліквідацією державної нотаріальної контори, зупиненням або припиненням нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідно до пунктів 6, 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, пунктів 8, 9 Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 Наказом Міністерства юстиції України від 17 квітня 2012 року №595/5 затверджено форми заяв (запитів) у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що подаються заявником у паперовій формі, серед яких заяви про скасування та додатка до заяви, а також затверджено вимоги до заповнення заяв (запитів) у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заяви (запити) у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, сформовані в затвердженому порядку, містять інформацію відповідно до форм заяв (запитів) у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що подаються заявником у паперовій формі та затверджені цим наказом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, станом на день розгляду справи у суді, позивач до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вказаних вище документів не подавав, оскільки у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав відсутні відомості щодо реєстрації такої заяви.

Таким чином, у зв'язку з не дотриманням Львівською міськрадою вимог Закону №1952-IV, Порядку №1141 та Порядку №3502/5 щодо форми та порядку подачі заяви при зверненні до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про вчинення дій щодо скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м., яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про те, що лист №1104/вих-682 від 3 жовтня 2014 року державний реєстратор як заяву не реєстрував у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації, а також картка прийому заяви заявнику не видавалася, що унеможливлює прийняття державним реєстратором будь-якого рішення, у тому числі і про відмову у скасуванні реєстрації права власності на вищевказаний об'єкт нерухомості.

Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції розглянула поданий 3 жовтня 2014 року за №1104/вих-682 Львівською міськрадою лист як звернення та 16 жовтня 2014 року за №22057/04-16/2045 надала роз'яснення у межах повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства, які не є відмовою у вчиненні реєстраційних дій, тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано вважають, що позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови у скасуванні реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м, яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Вірними є також висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м, яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові не може бути судом задоволена з тих підстав, що дотримуючись принців законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд позбавлений права перебирати на себе повноваження органу у розгляді та вирішенні питання щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Судами першої та апеляційної інстанцій повно встановлено обставини справи, дано належну оцінку доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та обґрунтовано відмовлено в задоволенні адміністративного позову, тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: