Справа № 448/384/16-а
Суддя: Стецик Я. Є.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдигий унікальний номер 448/384/16-а
Провадження № 2-а/448/38/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

з участю секретаря - Тхір О.Т.,

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3, про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

04.04.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 в справі про порушення митних правил від 25.03.2016 року за №0731/20909/16 її (позивачку) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Стверджує, що вказана постанова є необґрунтованою і такою, що не відповідає вимогам митного законодавства України.

Зазначає, що 02.03.2016 року під час проходження митного контролю на митному пості «Мостиська» Львівської митниці ДФС на неї (позивачку) складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, оскільки відповідно до інформації електронної бази ЄІАС ДМС України «Перетин кордону транспортним засобом» зясовано, що вона (позивачка) 28.12.2015р., прямуючи з РП до України, ввезла на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «Фольксваген-Пасат», реєстр.№RP37351 в митному режимі «транзит» та не вивезла такий за межі митної території України у строк, встановлений ст.95 МК України.

Вказує, що на момент перетину нею (позивачкою) кордону подала Львівській митниці ДФС повідомлення про поломку вищевказаного автомобіля, а також довідку щодо перебування автомобіля марки «Фольксваген-Пасат», реєстр.№RP37351 у період з 28.12.2015р. до 02.03.2016р. на ремонті.

Покликається на те, що через вищенаведені обставини не змогла своєчасно вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України.

З огляду на наведене просить суд спірну постанову скасувати, а справу провадженням закрити.

Вимоги в судовому засіданні підтримано позивачкою.

Представник відповідача - Львівської митниці ДФС - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях. Вважає, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, в діях позивачки ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбачений ч.3 ст.470 МК України, а тому просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 02.03.2016 року старший державний інспектор ВМО №1 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 склала протокол за №0731/20909/16 про порушення позивачкою ОСОБА_1 митних правил.

На підставі вищевказаного протоколу 25.03.2016 року заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 виніс постанову в справі про порушення митних правил, згідно з якою притягнув до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України позивачку, та наклав на останню адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Із вказаної постанови митного органу слідує, що на позивачку Львівською митницею виставлено орієнтування щодо порушенням останньою «транзитного строку» доставки автомобіля марки «Фольксваген-Пасат», реєстр.№RP37351, за межі митної території України, ввезеного позивачкою 28.12.2015р. через м/п «Мостиська» Львівської митниці на митну територію України в режимі «транзит».

У ст. 90 МК України зазначається, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу.

За приписами глави 17 МК України ввезення товарів та транспортних засобів комерційного призначення у режимі «транзит» передбачає проведення їх митного оформлення з поданням письмової митної декларації із зазначенням найменування, строків вивезення, митниці призначення тощо.

Виходячи з вимог ст.93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Стаття 95 МК України встановлює строк транзитного перевезення: - для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

З врахуванням вищенаведеного, відповідно до чинного митного законодавства України, позивачка ОСОБА_1 зобов'язана була вивезти ввезений нею транспортний засіб особистого користування за межі митної території України в максимальний строк до 07.01.2016 року.

Зазначених вимог, передбачених МК України, позивачка не виконала, а тому, на переконання суду, остання вчинила перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто вчинила порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як зазначається у ч.1 ст.486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил у відповідності до вимог ст.489 МК України зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 487 МК України передбачає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У ч.1 ст.71 КАС України зазначається, що кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що дії позивачки правомірно кваліфіковано митним органом за ч.3 ст.470 МК України, оскільки вона, ввізши 28.12.2015р. на мину територію України в режимі «транзит» товар автомобіль марки «Фольксваген-Пасат», реєстр.№RP37351, перевищила встановлений ст.95 МК України строк доставки вказаного транспорту, що перебував під митним контролем, до митного органу призначення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачки, даних нею в судовому засіданні, остання вчинила вказане правопорушення у звязку з поломкою вищевказаного автомобіля, яка не дозволяла доставити автомобіль до митного органу у встановлений строк. При цьому про обставини вищевказаної поломки транспортного засобу автомобіля марки «Фольксваген-Пасат», реєстр.№RP37351, позивачка повідомила найближчий митний орган, що підтверджується матеріалами даної справи (повідомленням від 02.03.2016р), і про це вона заявляла посадовим особам Львівської митниці при розгляді справи щодо неї про порушення митних правил.

Стаття 192 МК України передбачає, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Так, після долучення позивачкою до матеріалів справи вищезгаданих документів (повідомлення митного органу про поломку транспортного засобу, акту прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля), що підтверджують факт перебування автомобіля на ремонті, посадовою особою при розгляді протоколу про порушення митних правил та винесенні на його підставі постанови не враховано наявність обставин, які унеможливили вчасну доставку автомобіля, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верхового суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно зі ст.357 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень Митного кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Тому суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Малозначним є таке діяння, вчинення якого не призвело до заподіяння шкоди або заподіяло шкоду меншу за покарання, встановлене санкцією статті, що передбачає відповідальність за нього.

Суд враховує причини та мотиви вчиненого позивачкою ОСОБА_1 порушення, необережну форму вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що була обумовлена поломкою транспортного засобу, що після ремонту автомобіля позивачка доставила такий до митного органу, тобто вжила всіх необхідних заходів щодо забезпечення збереження автомобіля та його ідентифікації і не допустила будь-якого використання такого не за призначенням, чим виконала, як вважає суд, вимоги, передбачені п.1 ч.1 ст.192 МК України.

Приймається до уваги судом і те, що позивачка ОСОБА_1 понесла значні витрати на ремонт транспортного засобу, які не є співмірними завданій правопорушенням шкоді, що в результаті вчиненого позивачкою адміністративного правопорушення (порушення митних правил) не завдано значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Отже, суд приходить до висновку, що суб'єктом накладення адміністративного стягнення, при винесені постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення було не повно враховано характер та причини вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає допущене правопорушення малозначним та приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, обмежившись щодо неї усним зауваженням у відповідності до вимог ст.22 КУпАП, а провадження у вищевказаній справі необхідно закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 90, 95, 192, 470, 529, 530 МК України, ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_3 в справі про порушення митних правил №0731/20909/16 від 25.03.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України змінити, звільнивши останню від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у вищевказаній справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м.Львів, вул.Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя Я.Є. Стецик