Справа № 804/14212/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2016 рокусправа № 804/14212/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.05.2015 року № 10412/10/174, -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2015 року № 10412/10/174 за платежем транспортний податок в розмірі 25000 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Honda Pilot 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3471 куб. см.

26.05.2015 року Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією було прийняте податкове повідомлення-рішення № 10412/10/174, яким відповідачу визначено податкове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення про визначення податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн. прийнято у відповідності до статті 267 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції не були встановлені всі обставини у справі, а відповідно і не надана їм належна правова оцінка.

Крім встановлених обставин судом першої інстанції, судом апеляційної інстанції було встановлено, що відповідач використовує належний йому транспортний засіб Honda Pilot на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 005657, виданого ВРЕР ДАІ м. Кривий Ріг ГУМВС України в Дніпропетровській області. Транспортний засіб зареєстрований 15.08.2012 року, а рік випуску зазначений 2011, об'єм двигуна 3471 куб. см.

Криворізькою міською радою прийнято рішення № 3316 від 31.01.2015 року "Про встановлення транспортного податку в м. Кривому Розі на 2015 рік", яким встановлено транспортний податок та визначено об'єкт оподаткування, платники податку, податковий період та інші обов'язкові елементи транспортного податку у відповідності з Податковим кодексом України.

Вирішуючи питання правомірності рішення податкового органу про визначення відповідачу податкового зобов'язання з транспортного податку суд апеляційної інстанції повинен дослідити нормативну базу, що регулює питання сплати зазначеного податку у співвідношенні до обставин справи.

Так, 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які є об'єктами оподаткування.

Приписами пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Таким чином, з 01.01.2015 року в Україні запроваджений новий податок - транспортний податок.

Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 та п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України відносять до місцевих податків податок на майно в частині транспортного податку.

Згідно п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.2 ПК України).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп. 12.3.3 ПК України).

Право на прийняття місцевих податків органами місцевого самоврядування закріплено і ст. 143 Конституції України.

Визначаючи чи є позивач платником вказаного податку, суд апеляційної інстанції виходить з того, що позивач є власником автомобіля, який підпадає під визначення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України.

Так, згідно пп.14.1.251 п. 14.1 ст. 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Відповідно до відомостей технічного паспорту автомобіля відповідача, він був ввезений на територію України у жовтні 2011 року, а зареєстрований 15.08.2012 року, об'єм двигуна 3471 куб. см.

Таким чином, відповідач є платником транспортного податку у 2015 році.

Оцінюючи застосовність норм ПК України щодо сплати транспортного податку та рішення Криворізької міської ради "Про встановлення транспортного податку в м. Кривому Розі на 2015 рік" щодо відповідача суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Одним з елементів принципу верховенства права є принцип правової (юридичної) визначеності, який сформульований, в тому числі і у доповіді № 512/2009 на 86 пленарному засіданні Веніціанської комісії у 2011 році. Цей принцип є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ.

Відповідно до принципу правової визначеності держава повинна зробити текст закону легкодоступним. Вона також зобов'язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю.

Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Отже, однією з основних процедурних вимог принципу правової визначеності є вимога достатнього часу для змін у системі правовідносин, викликаних прийняттям нового закону.

Цей же принцип закладений і в ст. 4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики в сфері господарювання», та його суть зводиться до послідовності регуляторної діяльності, відповідності її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності.

В підтримку необхідності дотримання цього принципу законодавцем запроваджений і пп. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України, відповідно до якого рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Встановлення пунктом 4 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28 грудня 2014 року, положення, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" не може бути прийнято судом апеляційної інстанції, оскільки не застосування тих або інших норм закону, встановлених Верховною Радою України можливо в разі їх скасування чи зупинення Верховною Радою України. Проте, таких змін до Закону України «Про засади державної регуляторної політики в сфері господарювання» на 2015 рік не приймалося.

Отже, під час запровадження Верховною Радою України транспортного податку був порушений принцип правової визначеності з огляду на прийняття Закону 28.12.2014 року та введення його в дію з 2015 року.

Застосування пп. 12.3.5 п.12.3 ст. 12 ПК України у 2015 році щодо відповідача також є неможливим з огляду на те, що рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку прийнято, а прийняття його з порушенням строку, встановленого пп. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України також пов'язана з введенням державою такого податку у строк, що унеможливлював своєчасне прийняття такого рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення не містить відомостей щодо того, за який рік визначений відповідачу транспортний податок та чи враховано під час його розрахунку наведене вище рішення Криворізької міської ради про запровадження транспортного податку.

Враховуючи аналіз наведених вище норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відносно позивача у 2015 році не можуть бути застосовані положення ст. 267 ПК України щодо сплати транспортного податку та рішення Криворізької міської ради "Про встановлення транспортного податку в м. Кривому Розі на 2015 рік", а відповідно оскаржуване податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2015 року № 10412/10/174 за платежем транспортний податок в розмірі 25000 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим