Справа № 385/315/16-а
Суддя: Ковальчук С. Я.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/315/16-а
У Х В А Л А

08.06.2016 року Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Ковальчук С. Я.,

при секретарі Шевченко Л.О.,

представника позивачки адвоката ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити певні дії та прийняття рішення та клопотання про накладення штрафу на винну посадову особу, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2016 року представник позивачки адвокат ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області із клопотанням про зобов'язання Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської надати до суду повторний звіт про виконання постанови суду від 30.03.2016 у справі № 385/183/16 та накладенням штрафу на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови у відповідності до приписів ст. 267 КАС України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, позивач зазначив, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2016 року, яке набрало законної сили.

Зазначеним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2016 року було визнано незаконним та скасовано рішення шостої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради від 19.02.2016 року №66 про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га., що розташована за адресою: провулок Пшеничний, 15, с. Могильне, Гайворонського району, Кіровоградська області, а також зобов'язано Могильненську сільську раду Гайворонського району Кіровоградської області розглянути у відповідності до вимог ст. 118 ЗК України, клопотання (заяву) гр. ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення, яким надати дозвіл гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за її фактичним користуванням у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га., що розташована за адресою: пров. Пшеничний, 15, с. Могильне, Гайворонський району Кіровоградської області.

У судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав.

Представник відповідача у судовому засідання клопотання фактично визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному іоб'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб. У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у тому ж самому судовому рішенні (у резолютивній частині) або в письмовій ухвалі.

Також, у відповідності до ч.2 ст. 267 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Таким чином, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Вказана правова позиція також узгоджується з позицією Конституційного суду України, яка викладена в рішенні від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011.

Згідно з ч. 12 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, законодавець у контексті КАС України передбачив загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

За приписами ч. 9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. І лише у разі відповідності заяви вимогам, визначеним ст. 267 КАС України, вона підлягає розгляду та вирішенню в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Судом встановлено, що постанова Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2016 року по справі № 385/183/16 набрала законної сили.

Отже, підставою для звернення Позивача до суду із даною заявою став факт невиконання зазначеного рішення суду від 30.03.2016 року та не подання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання такого рішення, з огляду на встановлені чіткі рамки для подання такого звіту.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що законодавчо визначених підстав для ненадання у встановлений строк звіту про виконання рішення суду 30.03.2016 по справі № 385/183/16 та/чи інших доказів відсутності такого обов'язку, відповідачем не вказано, а відтак вказані обставини є протиправною поведінкою вказаного суб'єкта владних повноважень, яка пов'язана з невиконанням останнім дій, які повинні були і могли бути вчинені в силу покладених на відповідача обов'язків і згідно з чинним законодавством України, що в свою чергу несе негативний вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів заявника.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, суд відмічає, що при обранні розміру відшкодування штрафу необхідним є вираховування також ступеня тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, а також наявність попередньої систематичності в невиконанні покладених на порушника зобов'язань.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що суб'єктом владних повноважень не виконано рішення суду лише в перший раз та зважаючи на необхідність дотримання принципу пропорційності, що має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення, суд приходить до висновку, що достатнім для забезпечення поновлення порушених прав та законних інтересів позивача буде накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови суду штраф у мінімальному розмірі, а саме в обсязі десяти мінімальних заробітних плат.

Водночас, суд звертає увагу суб'єкта владних повноважень, що приписами ч.2 ст. 267 КАС України встановлений максимальний розмір штрафу, який може бути накладений на винну посадову особу, а саме до тридцяти мінімальних заробітних плат, застосування якого може мати місце при повторному не виконанні такою винною посадовою особою вимог рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 165, 186, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про накладення штрафу на винну посадову особу - задовольнити.

Накласти на винну посадову особу сільського голову Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області ОСОБА_3, відповідальну з виконання постанови суду, штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Установити новий строк подання звіту строком один місяць з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: С. Я. Ковальчук