Справа № 641/10515/14-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2016 р. м. Київ К/800/48851/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Стрелець Т.Г., Шведа Е.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківської міської ради на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Асорті» до Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання акту органу місцевого самоврядування незаконним та визнання дій незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Асорті» (далі - ТОВ «Асорті») пред'явило позов до Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради про

визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12 червня 2013 року № 363 в частині, що стосується звільнення території міста Харкова від нежитлової будівлі - павільйону-магазину позивача, що знаходиться на мікрорайоні Повстання, 1 в м. Харкові;

визнання незаконними дій Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, які полягали у вжитті заходів 21 червня 2013 року по звільненню території міста від розміщеного павільйону-магазину відповідача, та фактично його знищення.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 363 від 12 червня 2013 року «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» в частині, яка стосується звільнення території міста Харкова від нежитлової будівлі - павільйону-магазину, що знаходиться на мікрорайоні Повстання, 1 в м. Харкові та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Асорті».

В інший частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню із огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно Свідоцтва про право власності від 24 вересня 1996 року, реєстраційний номер 552-В, товариство покупців членів трудового колективу магазину 2/52 структурного підрозділу орендного підприємства «Планета», є власником цілісного майнового комплексу на підставі договору купівлі-продажу № 552-В від 29 грудня 1995 року.

15 жовтня 1996 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення реєстраційний № 904, згідно якого право власності на торгівельне приміщення (павільон № 52) на Кінному ринку загальною площею 152,0 кв.м. зареєстроване за ТОВ «Асорті» на підставі договору купівлі-продажу № 552-В, посвідченого 10- ю Харківською державною нотаріальною конторою за № 1-17400.

Рішенням Харківської міської ради № 114/09 від 29 квітня 2009 року внесено зміни до Правил благоустрою території міста Харкова, відповідно до яких Розділ 5 доповнений параграфом 5.10 «Порядок звільнення території м. Харкова від безхазяйного майна, самовільно розмішених об'єктів, малих архітектурних форм, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів».

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 363 нежитлову будівлю павільйону-магазину, що знаходиться на мікрорайоні Повстання, 1 в м. Харкові включено до переліку об'єктів, від яких звільняється територія міста.

Згідно п. 1.2 рішення № 363 у разі не звільнення території у добровільному порядку, зобов'язано провести звільнення територій від самовільно збудованих об'єктів та розміщеного майна згідно додатку, шляхом їх демонтажу та переміщення на територію комунального підприємства «Харківводоканал».

У пункті 15 Додатку до вказаного рішення «Перелік самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для використання територіальною громадою міста стан» визначено нежитлову будівлю (павільйон-магазин), що знаходиться на мікрорайоні Повстання, 1 в м. Харкові та належить позивачеві.

21 червня 2013 року працівниками комунального підприємства «Харківводоканал» демонтовано нежитлову будівлю (павільйон-магазин), що знаходиться на мікрорайоні Повстання, 1 в м. Харкові та належить позивачеві.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем необґрунтовано віднесено нежитлову будівлю (павільйон-магазин), що знаходиться на мікрорайоні Повстання, 1 в м. Харкові, до об'єктів самочинного будівництва і, як наслідок, розповсюдження на неї приписів параграфу 5.10 Правил благоустрою території міста Харкова.

Колегія суддів з правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується із огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач із даним позовом до суду звернувся 08 жовтня 2014 року.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що строк звернення до суду із даним адміністративним позовом повинен обчислюватись з 10 квітня 2014 року, а саме з моменту отримання відповіді Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради на звернення позивача про надання роз'яснень щодо незаконних підстав демонтажу павільйону-магазину.

Ухвалою від 10 жовтня 2014 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в задоволенні заяви ТОВ «Асорті» про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовив, адміністративний позов, пославшись на положення статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, залишив без розгляду.

Ухвалою від 18 листопада 2014 року Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року скасував, справу за позовом ТОВ «Асорті» до Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання акту органу місцевого самоврядування незаконним та визнання дій незаконними направив до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції не досліджувалось питання щодо того, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про оскаржуване рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12 червня 2013 року № 363.

Комінтернівський районний суду м. Харкова в ухвалі від 18 грудня 2014 року зазначив, що з доданих до позову документів вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав 21 червня 2013року.

Пославшись на положення статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ТОВ «Асорті» про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід відмовили та адміністративний позов залишити без розгляду.

Ухвалою від 17 лютого 2015 року Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року скасував, справу за позовом ТОВ «Асорті» до Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання акту органу місцевого самоврядування незаконним та визнання дій незаконними направив до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції не досліджувалось питання щодо того, коли позивач дізнався або повинний був дізнатися про оскаржуване рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 12 червня 2013 року №363, оскільки в матеріалах справі відсутні дані про те, коли позивач був ознайомлений з оскаржуваним рішенням першого відповідача та чи отримував його копію, а в своїй заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року позивач посилався на те, що 10 квітня 2014 року з листа відповідача № 485/0/167-14 йому стало відомо про порушення своїх прав.

Суд першої інстанції, відкриваючи провадження у справі 10 березня 2015 року, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду не вирішив, відкрив провадження у справі без дослідження обставин, які давали підстави для визнання причин пропущення строку звернення до суду поважними. Не прийняв до уваги те, що позивачу про порушення його прав стало відомо у день знесення павільйону 21 червня 2013 року, з позовом звернувся 08 жовтня 2014 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, не навівши у клопотанні поважних причин пропущення строку звернення до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 березня 2009 року винесеного за наслідком розгляду заяви № 20347/03 у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб.

На ці обставини суд апеляційної інстанції уваги не звернув, постанову суду першої інстанції залишив без змін.

Згідно із статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так як судами не були дослідженні вказані обставини, відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і винести законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 227, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді