Справа № 823/260/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/260/16 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Борисюк Л.П.

Петрика І.Й.

За участю секретаря: Хмарської К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоссото-Трейд" на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоссото-Трейд" до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лоссото-Трейд" звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2015 року №, від 11.12.2015 року № та податкової вимоги від 12.01.2016року №22522-23.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лоссото-Трейд" подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, ст. 76 Податкового кодексу України, службовими особами відповідача було проведено камеральну (електронну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року ТОВ «Лоссото-Трейд». Результати перевірки оформлені Актом від 02.10.2015 року № 2780/23-01-15-02/38668197.

За висновками вказаного Акту, ТОВ «Лоссото-Трейд» порушило вимоги п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого завищено суму податкового кредиту, задекларованого в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року на суму 3316 грн. 82 коп. та занижено суму, що підлягає сплаті до бюджету на 3316 грн. 82 коп.

На підставі вищезазначеного Акту, ДПІ у м. Черкасах було винесено податкове повідомлення-рішення від 27.10.2015 року №.

08 грудня 2015 року відповідачем проведено перевірку дотримання граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов'язання, про що складено Акт №3499/23-01-15-02/38668197 та встановлено, що позивачем порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання позивачу нараховано штраф у розмірі 10%, що становить 331 грн. 68 коп. За наслідками вказаної перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 11.12.2015 року №.

У зв'язку із наявністю у ТОВ «Лоссото-Трейд» податкового боргу, контролюючим органом винесено податкову вимогу від 12.01.2016 року №22522-23 на суму 5947 грн. 57 коп.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями і податковою вимогою та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення суб'єктом господарювання - покупцем сум ПДВ, сплаченого при придбанні товарів (послуг), до складу його податкового кредиту є підтвердження таких сум податковою накладеною, належним чином зареєстрованою його контрагентом в Єдиному державному реєстрі податкових накладних .

При цьому, податковим законодавством регламентовано імперативне правило, відповідно до якого, невиконання контрагентом покупця його обов'язку щодо реєстрації податкової накладеної в ЄДРПН виключає наявність у покупця правових підстав для включення визначеної у ній суми ПДВ до складу його податкового кредиту. Єдиним виключенням з цього правила є факт звернення покупця до податкового органу зі скаргою на свого контрагента.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, контрагентом позивача - ПАТ «Укрнафта» були виписані ТОВ «Лоссото-Трейд» податкові накладні №1027//7018 від 01.08.2015 року та №2025//7018 від 02.08.2015 р., згідно з якими, податок на додану вартість у розмірі 3316 грн. 82 коп. позивачем було включено до податкового кредиту за серпень 2015 року.

Так, зазначені податкові накладні були зареєстровані продавцем-ПАТ « Укрнафта » у Єдиному реєстрі податкових накладних лише 10.09.2015 р., тобто з порушенням 15-денного строку, встановленого пунктом 39 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що, у зв'язку із порушенням термінів реєстрації вказаних податкових накладних, позивач зобов'язаний був включити суми ПДВ саме до податкового кредиту за вересень 2015 року, тобто за звітний податковий період, в якому їх зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (10.09.2015р.).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем було завищено суму податкового кредиту, задекларованого в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року на суму 3316 грн. 82 коп., а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2015 р. №, від 11.12.2015 р. № є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що у зв'язку із наявністю у ТОВ «Лоссото - Трейд » податкового боргу, контролюючим органом винесено податкову вимогу від 12.01.2016р. №22522-23 на суму 5947 грн. 57 коп.,оскільки згідно даних облікової картки податковий борг позивача переривався у строк до 30.12.2015р., тому контролюючим органом 12.01.2016р. винесено податкову вимогу одночасно з рішенням про опис майна в падаткову заставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоссото-Трейд" - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Судді: Вівдиченко Т.Р. Борисюк Л.П. Петрик І.Й.

Повний текст ухвали виготовлено 23.06.16 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.