Справа № 806/5177/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" червня 2016 р. Справа № 806/5177/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення бюджетного відшкодування ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" звернулось до суду з вказаним позовом та просило визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у сумі 145000,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів", оскільки заяву про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2015 року, відповідачем не розглянуто у встановленому законом порядку.

Також, позивач просив стягнути з Державного бюджету України через ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України у Житомирській області на користь позивача заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 145000,00 грн. та суму пені в розмірі 14873,42 грн., нараховану на суму такої заборгованості за період з 06.08.2015 по 17.11.2015.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у сумі 145000,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів".

Стягнуто з Державного бюджету України через ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Житомирській області на користь ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за квітень 2015 року в сумі 145000,00 грн. та пеню у сумі 14873,42 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості за період з 06.08.2015 по 17.11.2015.

Вирішено питання про відшкодування ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" понесені ним судові витрати у сумі 3616,10 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції при вирішенні питання щодо визнання протиправної бездіяльності не звернув уваги, що вказана вимога є встановленням факту, що має юридичне значення. Так само, відповідач посилався на те, що механізм нарахування пені не урегульовано, а тому нарахування такої пені є безпідставним. Також, апелянт посилався на те, що при ухваленні судового рішення про стягнення бюджетної заборгованості суд першої інстанції проігнорував вимоги Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість.

У зв"язку з відшкодуванням товариству заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 144 815,00 грн. після ухвалення судового рішення, судом апеляційної інстанції задоволено клопотання представника ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів", судове рішення у названій частині визнано нечинним та закрито провадження згідно ухвали від 16 червня 2016 року.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Приписами пункту 200.12 статті 200 Податкового Кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13. статті 200 Податкового Кодексу України визначено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Пунктом 200.18 статті 200 ПК України передбачено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку; автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 200.18.1 пункту 200.18 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

За змістом пункту 200.18.2 пункту 200.18 статті 200 ПК України орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем 20.05.2015 подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року, в якій визначено, що бюджетному відшкодуванню на рахунок платника підлягає сума 145000,00 грн. (а.с. 9 - 12). Окрім того, в якості додатків до декларації, позивачем до податкового органу було подано розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ (а.с. 13-15), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (а.с. 17 - 18) та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (а.с. 19-20).

У період із 16.07.2015 по 22.07.2015 податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування товариством з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" з питань достовірності виникнення від'ємного значення по ПДВ та задекларованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в податковій декларації за квітень 2015 року.

За результатом перевірки складено акт № 709/15-4/00951528 від 24.04.2015 (а.с. 31 - 43). У підпункті 4.2 пункту 4 висновку акта зазначено, що перевіркою не встановлено порушень при відображенні ТДВ "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" у декларації за квітень 2015 року суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2015 року в рядку 23.2 декларації в розмірі 145 000,00 грн.

Однак, всупереч ст. 200 Податкового кодексу України ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція не подала до органу Державної казначейської служби України до 29.07.2015 висновок із зазначенням суми ПДВ , що підлягає відшкодуванню з бюджету в сумі 145000,00 грн., а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість.

Доводи апелянта про те, що вказані обставини не можуть бути задоволені, оскільки вказана вимога є встановленням факту, що має юридичне значення не грунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки в даному випадку, судом перевіряється дії/бездіяльність відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищезазначене, судове рішення у названій частині є законним та обгрунтованим.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, щодо стягнення з Державного бюджету України через ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Житомирській області на користь ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за квітень 2015 року в сумі 185,00 грн.

Порядок відшкодування ПДВ з бюджету регламентується Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року № 39 (далі - Порядок № 39), Порядком формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011 року № 68/23 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 року за №199/18937 (далі - Порядок № 68/23), якими передбачено, що Державна фіскальна служба України повинна формувати та направляти органам державного казначейства в областях узагальнену інформацію щодо обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, на підставі якої та висновків, надійшовши з органів державної податкової служби за місцезнаходженням платника, орган державного казначейства здійснює бюджетне відшкодування податку на додану вартість платнику податків.

Нормами пунктів 6, 7, 8, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом:

трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Висновки та реєстр висновків, що передані до органів державної казначейської служби, подаються починаючи з 1 липня 2011 р. в електронній формі з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис" і "Про електронні документи та електронний документообіг" і не пізніше наступного операційного дня на паперовому носії.

Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:

трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Отже, правильним та належним способом захисту порушеного права позивача на відшкодування податкової заборгованості є вимога про зобовязання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обовязків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015р. у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Донагроімпекс» до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Управління Державної казначейської служби у м. Донецьку Донецької області про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість. Так, у цій постанові Верховний Суд України зауважив, що «рішення судів про задоволення позовних вимог про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ є помилковим з огляду на те, що така вимога позивача не є правильним способом захисту прав платника ПДВ. В цьому випадку правильним способом захисту позивача є вимога про зобовязання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обовязків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету».

Разом з цим, постановою Верховного Суду України від 16.09.2015 по справі № 2а/0570/6950/2011, зазначено, що відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Такі правові висновки неодноразово підтверджені і в постановах від 17.11.2015 року у справі №2а-18442/11/2670, від 24.11.2015 року у справі №816/1229/14, від 02.12.2015 року у справі №826/17403/14.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, зіславшись на висновки Верховного Суду України, які викладено в постанові від 03.06.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на вищезазначене, судове рішення в частині стягнення з Державного бюджету України через ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Житомирській області на користь ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за квітень 2015 року в сумі 185,00 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового - про зобов"язання податкового органу надати органу державного казначейства висновок щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим та законним судове рішення в частині стягнення з Державного бюджету України через ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Житомирській області на користь ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" пені у сумі 14873,42 грн., нарахованої на суму бюджетної заборгованості за період з 06.08.2015 по 17.11.2015.

Як встановлено судом першої інстанції, всупереч вимог податкового законодавства, ОСОБА_3 обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області не надала органу казначейської служби висновку про бюджетне відшкодування, що перешкоджає позивачу скористатися передбаченим законом правом щодо відшкодування податку на додану вартість.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Тобто у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Облікова ставка НБУ встановлена з 04.03.2015 становить 30% річних, а ставка пені на рівні 120 % від облікової ставки НБУ становить 36%.

Враховуючи приписи п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, розмір облікової ставки НБУ, кількість днів неотримання позивачем бюджетного відшкодування станом на 17.11.2015 року, розмір пені становить 14873,42 грн. (145000,00 грн. * 36% / 365 днів * 104 дні), а тому є вірними висновки суду першої інстанції, що стягненню підлягає загальна сума пені за невідшкодоване ПДВ за серпень - листопад 2015 року, станом на 17.11.2015 у розмірі 14873,42 грн.

Судом першої інстанції обгрунтовано не прийнято до уваги твердження представника відповідачів про відсутність методики, механізму та порядок нарахування пені за прострочення отримання заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, оскільки нарахування пені на суми грошових зобов'язань, не сплачених платником податків у встановлені законодавством строки проводяться відповідно до глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача та в частині стягнення пені, а тому підстави для скасування рішення у названій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" грудня 2015 р. скасувати в частині задоволення позову про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень 2015 року у розмірі 185,00 грн. та прийняти нову постанову в названій частині.

Зобовязати ОСОБА_3 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області направити до Головного управління Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" за квітень 2015 року у розмірі 185,00 грн.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю "ОСОБА_3 комбінат хлібопродуктів" вул. Жовтнева,60,м.Коростень,Житомирська область,11500

3- відповідачу ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України у Житомирській області вул. Новий Бульвар, 5, ,м.Житомир,10014

4 - відповідачу ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Коротуна,3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

- ,