Справа № 802/130/15-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 червня 2016 року м. Київ К/800/16210/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації , управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації , голови Вінницької районної державної адміністрації Шмігеля Віктора Борисовича про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

До суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, голови Вінницької районної державної адміністрації Шмігеля Віктора Борисовича, управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації в якому просила: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації "Про звільнення ОСОБА_1" № 87-рк від 31 жовтня 2014 року; поновити ОСОБА_1 на роботі в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на посаді заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації; стягнути з управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі на посаді заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації; стягнути з Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000,00 (п'ятдесяти тисяч) грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що процедура звільнення позивача здійснена у порядку, в спосіб та межах, передбачених чинним законодавством, відповідачем було вжито всіх доступних заходів задля надання можливості позивачу продовжувати свою трудову діяльність за спеціальністю у даній установі, а тому позовні вимоги про визнання протиправним і скасування оскаржуваного розпорядження та поновлення на роботі і стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації Шмігеля Віктора Борисовича "Про звільнення ОСОБА_1" №87-рн від 31.10.2014. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації з дня незаконного звільнення - 31.10.2014. Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на посаді - 71 157. 81 грн. (сімдесят одну тисячу сто п'ятдесят сім гривень вісімдесят одну копійку). Стягнуто з Вінницької районної державної адміністрації на користь позивача моральну шкоду в сумі 5 000 грн. (п'ять тисяч гривень).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що звільняючи ОСОБА_1 з роботи за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, відповідач не взяв до уваги, що зміни істотних умов праці є лише наслідком змін в організації виробництва та праці й лише за наявності останніх допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою (ч. 3 ст. 32 КЗпП України).

В управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації зміни в організації виробництва та праці не відбулись, а лише була перейменована дана посада, а також зменшувався розмір оплати праці.

Отже, в даному випадку зміни в організації виробництва та праці не відбулись, а відповідачем фактично виправлялись допущені порушення постанови Кабінету міністрів України від 12.03.2005 №179 "Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій".

Крім того, приймаючи оскаржуване розпорядження відповідач порушив процедуру звільнення позивача з роботи, адже звільнив її в період тимчасової непрацездатності всупереч ч. 2 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації Шмігеля Віктора Борисовича "Про звільнення ОСОБА_1" № 87-рн від 31.10.2014 прийняте всупереч норм КЗпП України та є протиправним, а тому підлягає скасуванню з одночасним поновленням позивача на попередній посаді.

У касаційній скарзі Вінницька районна державна адміністрація Вінницької області не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що приведення штатного розпису і структури управління у відповідність і було змінами організації структури, оптимізацією робочого процесу і діяльності управління та новою організацією праці в управлінні. Це є змінами в організації виробництва і праці в управлінні, про що зазначено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду трудових спорів" №9 від 06.11.1992, а також в Рекомендаціях з організації праці державних службовців в органах виконавчої влади, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.01.2005 №55.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судом попередньої інстанції з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації , управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації , голови Вінницької районної державної адміністрації Шмігеля Віктора Борисовича про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка