Справа № 806/4501/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" червня 2016 р. Справа № 806/4501/14

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" травня 2015 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" до ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання недійсною та скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулося до суду з вказаним позовом та просила:

-визнати недійсною та скасувати податкову вимогу від 04.09.2014 року №6533-25 на суму податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47 грн.;

-зобовязати відповідача здійснити коригування даних у картці особового рахунку шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47 грн.;

-заборонити ОСОБА_2 ОДПІ прийняття будь яких рішень чи нарахування штрафних санкцій чи пені, повязаних з зарахуванням до Бюджету авансових платежів з податку на прибуток;

-зобовязати ОСОБА_2 ОДПІ зарахувати позивачу частину суми переплати з податку на прибуток у розмірі 103227 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємств за серпень 2014 року.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідачем у порушення вимог чинного законодавства було винесено вимогу від 04.09.2014 року №6533-25 на суму податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47 грн. Крім того, не коригуються дані в картці особового рахунку та не зараховується переплата з податку на прибуток в рахунок авансового внеску, яка виникла у звязку зі скасуванням вимоги від 14.03.2014 року №931-25.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ОСОБА_2 об'єднаної державна податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 4 вересня 2014 року №6533-25 на суму податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств 730611, 47 грн.

Зобовязано ОСОБА_2 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області здійснити коригування даних в картці особового рахунку позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47.

Зобовязано ОСОБА_2 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області зарахувати частину суми переплати з податку на прибуток у розмірі 103227 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств за серпень 2014 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати обумовлену постанову в частині вимог що були задоволені та прийняти цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що вимога від 04.09.2014 року №6533-25 була анульована 26.09.2014року у зв'язку із сплатою суми боргу, а відтак скасування анульованої вимоги є безпідставним. Також вказує, що на дату винесення рішення судом першої інстанції за даними особового рахунку були проведені відповідні корегування щодо зменшення боргу позивача.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог та прийнято нову - про відмову в задоволенні позову.

24 травня 2016 року зазначену постанову скасовано Вищим адміністративним судом України, про що постановлено відповідну ухвалу. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, зазначивши, що судом апеляційної інстанції, для правильного вирішення справи, необхідно дослідити відомості з особового рахунку ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" по податку на прибуток підприємств за липень грудень 2014 р., за січень квітень 2015 р., надати належну правову оцінку доводам позивача щодо різниці між переплаченою до державного бюджету сумою податку на прибуток підприємств та даними особової картки, а також безпідставності застосування до позивача пені за період з 28.02.2014 р. по 30.08.2014 р.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" подано до ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012 рік, в якій визначило авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісяця у березні - грудні 2013 року та січні - лютому 2014 року в сумі 600444 грн.

ОСОБА_2 об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області винесено та направлено позивачу податкову вимогу від 14.03.2014 року №931-25 на суму податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 600446,38 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2014 року було визнано недійсною і скасовано податкову вимогу від 14.03.2014 року №931-25 на суму податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 600446,38 грн. Зобовязано ОСОБА_2 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області зарахувати частину суми переплати з податку на прибуток в рахунок авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств за лютий 2014 року у розмірі 600444 грн. і за березень 2014 року в сумі 87156 грн. та провести відповідні коригування даних в картці особового рахунку. З врахуванням вимог ст.254 КАС України, зазначена постанова набрала законної сили 22.07.2014 року.

Однак, незважаючи на наявність переплати з податку на прибуток підприємств на особовому рахунку позивача, яка станом на 28.02.2014 року склала 687600 грн. ОСОБА_2 ОДПІ 21.03.2014 року було нараховано "необхідну штрафну санкцію" у розмірі 60044,79 грн. та пеню в розмірі 2309,67 грн., що призвело до зростання податкового боргу позивача до 730611,47 грн.

У подальшому, незважаючи на скасування вимоги від 14.03.2014 №931-25 на суму податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 600446,38 грн. ОСОБА_2 ОДПІ було винесено вимогу від 04.09.2014 №6533-25, в яку знову ж було включено суму 600446,38 грн.

Суд першої інстанції перевіряючи правомірність висновків податкового органу щодо винесення вимоги від 04.09.2014 №6533-25, в яку включено суму 600446,38 грн. дійшов висновків, що відповідач діяв протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 153.3.1 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 152 цього Кодексу, чи ні.

Підпунктом 153.3.2 цього пункту визначено, що крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Обов'язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку за визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу ставкою покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, є такий емітент або отримувач дивідендів платником податку чи має пільги зі сплати податку, надані цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена в пункті 151.1 статті 151 цього Кодексу (крім платників цього податку, які підпадають під дію статті 156 цього Кодексу).

Згідно з підпунктом 153.3.3 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту. Не дозволяється проведення зазначеного заліку з податком, передбаченим статтею 156 цього Кодексу.

Як передбачено підпунктом 153.3.4 цього пункту, у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Авансовий внесок із податку, сплачений у зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід'ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється при репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) відповідно до норм статті 160 цього Кодексу або чинних міжнародних договорів України (підпункт 153.3.8 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України).

Системний аналіз наведених норм свідчить, що емітент у випадку прийняття рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (засновникам) (яке приймається щорічно за результатами діяльності юридичної особи) виплачує їх незалежно від наявності прибутку. При цьому згідно із підпунктом 153.3.5 він нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі встановленої Кодексом ставки. Сума авансового внеску нараховується на суму фактично виплачуваних дивідендів; сума виплат акціонерам (засновникам) при цьому не зменшується. Нарахований авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів. Сума авансового внеску вноситься до бюджету обов'язково і у випадках перевищення суми податкових зобов'язань чи від'ємного його значення переноситься в рахунок наступних податкових періодів.

Таким чином, є вірним посилання суду на те, що зазначені вище положення Податкового кодексу України містять вказівку на обов'язковість сплати авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів до або під час їх виплати. Тобто, період сплати авансових внесків визначається конкретною подією - фактом виплати дивідендів.

Натомість, за змістом абзацу 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Окрім того, Податковий кодекс України також передбачає обов'язок платника податку на прибуток сплачувати авансовий внесок щомісяця у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік. При цьому, абзац 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України не встановлює жодних виключень або іншого порядку сплати авансових внесків в залежності від обставин виплати дивідендів. У той же час, виплата дивідендів може мати місце у будь-якому місяці календарного року, що покладає на платника податку обов'язок сплатити авансовий внесок саме у місяці, в якому відбулась така виплата дивідендів (виключно у строк до або під час виплати дивідендів).

Системний аналіз положень абзацу 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України свідчить про те, що норми, викладені у абзаці 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, є загальними нормами по відношенню до норм, викладених у п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України, оскільки останні передбачають спеціальний порядок та строки сплати авансових внесків з податку на прибуток до бюджету. При цьому, у пункті 153.3 етапі 153 Податкового кодексу України відсутні будь-які зауваження (обмеження) відносно дії норм абзацу 4 п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України. Таким чином, застосування вказаних положень має здійснюватись у їх взаємозв'язку, при цьому пріоритет у застосуванні має надаватись саме спеціальним нормам.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що на підставі абзацу 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податку сплачує авансові внески з податку на прибуток щомісяця, та ту обставину, що виплата дивідендів та, відповідно, сплата авансового внеску до або під час їх виплати, може мати місце у будь-якому місяці календарного року, є обгрунтованим висновок суду про те, що платник податку при сплаті до бюджету авансового внеску кожного місяця при обчисленні його розміру має обов'язково враховувати факт виплати дивідендів, у разі, якщо він мав місце у цьому ж календарному місяці.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивачем у серпні 2014 року, згідно платіжного доручення №6527 від 12.08.2014 року, було сплачено авансовий внесок з податку на прибуток з суми виплачених дивідендів. В подальшому, 22.08.2014 року знову було здійснено авансовий платіж з податку на прибуток підприємств у сумі 103227 грн.

25.09.2014 року у звязку з наведеними оплатами позивач направив на адресу ОСОБА_2 ОДПІ лист за №04/12115-006689 щодо корегування даних картки особового рахунку та зарахування суми переплати по податку на прибуток як авансового платежу за серпень 2014 року у сумі 103227 грн.

Листом від 28.02.2014 N 6161/10/15-02 ОСОБА_2 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області відмовила позивачу в зазначеному вище коригуванні. При цьому контролюючий орган вказав, на можливість проведення заліку за результатами декларування за звітний 2014 рік.

Суд апеляційної інстанції вважає такі твердження безпідставними з огляду на наступне.

Так, згідно витягу з особового рахунку ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» по податку на прибуток підприємств за липень-грудень 2014 року вбачається, що станом на 31.07.2014 за підприємством обліковується недоїмка в сумі 621 763,05 грн. з якої пеня складає 21 319,05 грн.( 621 763,05-21 319,05 = 600444).

22 серпня 2014 року при перерахуванні авансового внеску в сумі 1 099 665 грн.(1 202 892 грн.- самостійно визначений за річною декларацією платіж за винятком 103 227 - переплата з податку на прибуток при виплаті дивідендів) цього ж дня податковим органом неправомірно погашено недоїмку в сумі 621 763,05 та нараховано пеню в розмірі 5 621,42 грн. з посиланням на пп. 129.1.1 ст. 129 ПК України. Таким чином, в рахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємств замість 1 202 892 грн. податковим органом зараховано було 472 280,53 грн. (1 202 892 грн. - 103 227грн. переплата з податку на прибуток при виплаті дивідендів - 621 763,05 грн. недоїмка - 5 621,42 грн. пеня), що призвело до нової недоїмки на загальну суму 730 611,47 грн. станом на 30.08.2014 року.

Отже, за період з 28.02.2014 року по 30.08.2014 року пеня склала 21 319,05+5 621,42=26940,47 грн.

Зазначене нарахування пені та утворення заборгованості відбулося штучно, оскільки податковим органом неузгоджене грошове зобов»язання покривалося за рахунок поточних платежів. Так само, не зважаючи на судові рішення, якими визнано недійсною та скасовано податкову вимогу від 14.03.2014 року на суму податкового боргу підприємства 600 444 грн. коригування даних в картці особового рахунку проводилося з урахуванням поточних платежів, а тому таке коригування не призвело до відновлення прав позивача.

Так, згідно витягу з особового рахунку ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» по податку на прибуток підприємств за січень-квітень 2015 року вбачається, що у зв»язку з неправомірним корегуванням авансових внесків з податку на прибуток підприємств станом на 28.02.2015 року у ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» рахується заборгованість в сумі 785 255,11 грн. з яких 600 444 грн. не відкоригована сплата авансового внеску під час виплати дивідендів за лютий 2014 року, 103 227 грн. не відкоригована сплата авансового внеску під час виплати дивідендів за серпень 2014 року та 81 584,11 грн. - пеня,( 785 255,11 =600 444+ 103 227 + 81 584,11).

02 березня 2015 року податковим органом проведено коригування на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.02.2015 за №К/ 800/45260/14 в справі №806/1472/14 на суму 867 600 грн., з яких 600 444 грн. було незаконно повторно зараховано до оскаржуваної податкової вимоги. Таким чином не відкоригованою залишилась сума -7 655,11 грн.( 785 255,11 - 867 600) на які знову ж таки нараховано пеню в сумі 866,86 грн.

На кінець звітного періоду переплата по податку на прибуток підприємств згідно фінансових результатів, відображених в річній декларації за 2014 рік ПАТ «ЕК «Житомиробленерго», становила 8 163 815 грн. з яких відповідачем 11.03.2015 року стягнуто 97 655,11 грн. таким чином на особовому рахунку з податку на прибуток підприємств залишилось 8 066 159,89 грн.( 8 139 704,56 - 97 655,11).

Скасування податковим органом нарахованої в 2014 році погашеної пені КОР в сумі 59 363,31 грн., зменшено боргу по пені КОР нарахованій в поточному році 866,86 грн. та скасовано нарахування у поточному році погашеної пені в сумі 15 048,22 грн. що призвело до збільшення коштів на особовому рахунку з податку на прибуток підприємств до 8 139 704,56 грн.(8 066 159,89 + 59 363,31 -866,86+ 15 048,22).

Таким чином різниця між переплаченою до державного бюджету сумою податку на прибуток підприємств та даними особової картки ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» складає 24 110,44 грн.( 8 163 815 - 8 139 704,56).

У зв»язку з такими діями податкового органу та не коригування картки особового рахунку платника податку, і в подальшому призводить до штучного зростання заборгованості та підстав для нарахування пені, про що зазначив представник позивача з посиланням на особовий рахунок.

Отже, є вірними висновки суду першої інстанції, що вимогу від 14.03.2014 року №931-25 на суму податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 600 446,38 грн. було анульовано не на підставі рішення суду, а у звязку з зарахуванням поточних платежів.

За таких обставин, з врахуванням наведених норм законодавства, з урахуванням своєчасної сплати позивачем спірних податкових зобовязань, суд дійшов обгрунтованих висновків, що вимога відповідача від 04.09.2014 року №6533-25 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно відмовлено Публічному акціонерному товариству «ЕК «Житомиробленерго» в коригуванні даних в картці особового рахунку та зарахуванні частини суми переплати по податку на прибуток за серпень 2014 року у сумі 103227 грн., оскільки саме вказані дії призведуть до відновлення прав позивача та позбавлять податковий орган штучного створення заборгованості та нарахування пені в послідуючому.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_3

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" вул.Пушкінська,32/8,м. Житомир,10014

3- відповідачу ОСОБА_2 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4- представнику позивача: ОСОБА_5, АДРЕСА_1 - ,