Справа № 826/2948/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Київ К/800/62038/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова звернулося в суд з позовом, у якому просило стягнути з відповідача суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 року № 1977-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1977-XII), та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 413176,40 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 вересня 2013 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова заборгованість з відшкодування різниці між пенсіями, призначеними та виплаченими на підставі Закону № 1977-XII, у розмірі 413176,40 гривень.

У касаційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 вересня 2013 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, позивач просить таку залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» зареєстроване Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією, місцезнаходженням юридичної особи є місто Київ, Шевченківський район, вулиця Кудрявська, будинок 26/28.

Відповідач має філію - Український науково-дослідний інститут природних газів Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», місцезнаходженням філії є місто Харків, вулиця Червоношкільна набережна, будинок 20.

Громадянам, які працювали в Українському науково-дослідному інституті природних газів Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», були видані довідки для призначення та обчислення наукових пенсій, на підставі яких їм були призначені пенсії наукових працівників та здійснені їх виплати за відповідний період.

Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова супровідними листами від 13 грудня 2012 року № 9966/03-33 та від 15 січня 2013 року № 330/03-33 направило філії Український науково-дослідний інститут природних газів Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», що перебуває на обліку як платник внесків в зазначеному управлінні, повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом № 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на загальну суму 413176,40 гривень, які філією були переадресовані Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування».

Оскільки у добровільному порядку суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом № 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 413176,40 гривень сплачено не було, Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова звернулося до суду з цим позовом.

Так, за приписами статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1058-IV) страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

У відповідності до положень частин 3 та 5 статті 15 Закону № 1058-IV страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду України.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

За змістом статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1788-XII) особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається будь-яка з цих пенсій за їх вибором.

Держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів (частина 1 статті 24 Закону № 1977-ХІІ).

За приписами частини 9 цієї ж статті Закону № 1977-ХІІ різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи визначає Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372.

Згідно пункту 2 Порядку за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду України до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду України за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду України стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (пункт 8 Порядку).

Згідно зі статтею 80 Закону № 1788-XII заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 розділу ІІ Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5; чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі - Положення), основними завданнями Управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно з підпунктами 5, 6 пункту 2.2 розділу ІІ Положення Управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах відповідно до покладених на нього завдань: контролює дотримання платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску надходження страхових внесків, єдиного внеску та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності нарахування та сплати страхових внесків, єдиного внеску, призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Виходячи із зазначених норм права та встановлених обставин цієї справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком апеляційного суду про правомірність дій Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова, яке здійснює нарахування та виплату наукових пенсій працівникам філії підприємства (яка, у свою чергу, зареєстрована як платник страхових внесків у цьому органі Пенсійного фонду України), а також контролює розмір витрат на фінансування різниці у розмірах цих пенсій. Позивачем були направлені повідомлення щодо фактичних витрат наукових пенсій, їх розміру і наявної заборгованості Українському науково-дослідному інституту природних газів Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», які також отримані Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», і оскільки відповідач не виконав вимоги Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова щодо відшкодування суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом № 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 413176,40 гривень, то суд апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та висновків апеляційного суду, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.