Справа № 2а-4107/10/1170
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року Справа № 2а-4107/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Пасічника Ю.П.

при секретарі Колтуновій А.Ю.

за участю представників:

- від позивача ОСОБА_1,

- від позивача ОСОБА_2,

- від відповідача ОСОБА_3,

- від відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді адміністративну справу за позовом Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості (надалі - позивач) до сільськогосподарського виробничого закритого акціонерного товариства «РОС АГРО»(надалі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про стягнення економічних санкцій за порушення законодавства про зайнятість населення в розмірі 850 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що інспекцією по контролю за додержанням законодавства про зайнятість Кіровоградського обласного центру зайнятості було проведено перевірку додержання законодавства про зайнятість, в ході якої встановлено, що відповідачем порушено вимоги ст.8 Закону України «Про зайнятість населення»та Порядку оформлення іноземцям та особам громадянства дозволу на працевлаштування в Україні, в звязку з чим було накладено штраф в сумі 850 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнавав повністю подав заперечення. В яких зазначено, що адміністративний позов подано не враховуючи вагомих обставин справи, про які позивача було повідомлено під час проведення перевірки.

ОСОБА_5 у відповідності до Закону України «Про імміграцію»мав імміграційну візу (позначку у паспортному документі, що засвідчує право іноземця або особи без громадянства на вїзд в Україну для постійного проживання). Прикінцеві положення цього ж Закону зазначають, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності цим Законом і мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про прописку або отримали посвідку на постійне проживання в Україні.

В судовому засіданні 02.12.2010 року на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Складення постанови в повному обсязі відкладено до 07.12.2010 року.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2010р. позивачем здійснено планову перевірку відповідача з питань додержання законодавства про зайнятість населення.

За результатами перевірки складено акт контрольного заходу №196 від 09.08.2010р. (а.с. 12. 13) та встановлено порушення вимог ст. 8 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме, використання праці іноземця без відповідного дозволу на використання праці іноземця.

В ході перевірки встановлено, що згідно наказу №312 від 01.05.2003р. на посаду виконавчого директора було прийнято громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5 при цьому дозвіл на використання парці іноземця отримано не було.

На підставі акту перевірки позивачем прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення законодавства про зайнятість населення №1106-28/31308597 від 23.09.2010р. (а.с. 15), яким до відповідача застосовано санкцію в розмірі 850 грн.

Згідно п.2 та п.4 ст.8 Закону України Про зайнятість населення роботодавці мають право на використання праці іноземців та осіб без громадянства на умовах трудового договору лише за наявності виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, а у разі використання роботодавцем праці іноземців або осіб без громадянства на умовах трудового договору, без дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства державна служба зайнятості стягує з роботодавця штраф за кожну таку особу у двадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом. Порядок накладення штрафу визначається центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Згідно ст. 8 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений термін, можуть займатися трудовою діяльністю відповідно до одержаного у встановленому порядку дозволу на працевлаштування. Працевлаштування в Україні іноземців та осіб без громадянства, найнятих інвестором у межах і за посадами (спеціальністю), визначеними угодою про розподіл продукції, здійснюється без отримання дозволу на працевлаштування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що визначальним для покладення відповідальності на роботодавця має встановлення факту прибуття іноземця або особи без громадянства на визначений термін для працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5, мав паспорт громадянина союзу радянських соціалістичних республік серії ІУ-ЕА №600605 виданого 04 листопада 1982 року Відділом внутрішніх справ Усинського райвиконкому Коми АССР (а.с.27) з 04 липня 1997 року був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28). Для обміну старого паспорту йому необхідно було знятися з місця реєстрації, що він і зробив 26.12.2003р. У паспорті громадянина ОСОБА_7 федерації серії 51 №1348752 є відмітка, про те, що знявшись з реєстраційного обліку у нього є строк до 26.03.2004 року зареєструватися на постійне місце проживання. Подавши всі

необхідні документи 29 березня 2004 року ОСОБА_5 отримав дозвіл на

постійне проживання в Україні, про що свідчить штамп у паспорті. 13 квітня

2004 року ОСОБА_5 видано тимчасову посвідку на постійне

проживання серії КГ № 03429 (а.с.26).

ОСОБА_5 постійно проживаючи на території України займався підприємницькою діяльністю, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, серії ВОІ №503988 (а.с.25), тобто він займався іншою трудовою діяльністю на підставах і в порядку, встановлених для громадян України.

06 травня 1998 року ОСОБА_5 було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та його дані було внесено до державного реєстру фізичних осіб України (а.с.24).

Вказані обставини вказують на те, що ОСОБА_5 прибув в Україні не для тимчасового працевлаштування, а на постійне проживання, що виключає необхідність одержання дозволу на працевлаштування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»іноземці та особи без громадянства мають рівні з громадянами України права та обов'язки в трудових відносинах, якщо інше не передбачено законодавством України та міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також яким надано статус біженця в Україні, мають право працювати на підприємствах, в установах і організаціях або займатися іншою трудовою діяльністю на підставах і в порядку, встановлених для громадян України. Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений термін, можуть займатися трудовою діяльністю відповідно до одержаного у встановленому порядку дозволу на працевлаштування.

Враховуючи викладене, адміністративний суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 07.12.2010р.

Суддя підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_8