Справа № 2-а-14643/09/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2011 р.Справа № 2-а-14643/09/2170

Категорія:8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

при секретарі Ступак Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1В.(довіреність №310/10/10-001 від 14.03.2011р.)

від відповідача ОСОБА_2М.(довіреність б/н від 08.09.2009р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Великолепетиської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21.09.2010 р. по справі за позовом Великолепетиської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2009 року Великолепетиська міжрайонна державна податкова інспекція Херсонської області (далі Великолепетиська МДПІ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії задекларувати одержані ним доходи за 2008 рік шляхом подання декларації про доходи фізичної особи.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що річна декларація про майновий стан і доходи (податкова декларація) подається платником податку, який: а) зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889 - IV від 22.05.2003 року; б) має право подати таку декларацію для отримання податкового кредиту. У 2008 році громадянин України ОСОБА_3 не отримував оподатковувані доходи, які зазначені у п. 4.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а тому не зобов'язаний подавати річну декларацію. Великолепетиська МДПІ вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_3 на ст. 86 Господарського кодексу України, про те, що «майновий стан засновників - громадян має бути підтверджений декларацією про їх доходи і майно»відноситься до засновників господарський товариств. Фермерське господарське, відповідно до ст. 80 Господарського кодексу України, не відноситься до господарських товариств, а тому підтвердження майнового стану засновників, при реєстрації фермерського господарства, шляхом надання до ДПІ декларації про доходи, не потрібно. Строків формування складеного капіталу фермерського господарства законодавством не визначено. Засновником фермерського господарства, яким є відповідач, статутний фонд у 2008 році не формувався. Великолепетиською МДПІ не надано доказів, щодо внесення ними до статутного фонду майна у 2008 році, тому ОСОБА_3 не мав підстав для подачі за 2008 рік декларації про доходи, які отримані ним не від підприємницької діяльності.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.09.2010 року в задоволенні позову Великолепетиської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Великолепетиська МДПІ в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Однак як правову позицію апелянта, так і висновки суду першої інстанції судова колегія вважає помилковими та відповідно до ч.1 ст.195 КАС України вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки під час апеляційного провадження були встановлені порушення, допущені судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоч б однією зі сторін є суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначена статтею 17 КАС України. Зокрема з п.5 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України.

Вказані положення КАС кореспондуються із п.5 ч.4 ст.50 КАС України про те, що відповідачами в адміністративній справі можуть бути: громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Статус, функції та правові основи діяльності Державної податкової служби України визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року, № 509-ХІІ (далі по тексту Закон №509-ХІІ). Статтями 10,11 Закону №509-ХІІ визначені функції та права Державних податкових інспекцій у районах.

При цьому, до положень зазначених статей Закону №509-ХІІ ДПІ надано право подавати до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян виключно з метою визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом, і державними цільовими фондами за рахунок їх майна; про застосування санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України; про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Проте, ні Законом 509-ХІІ, ні іншими законами України не встановлено право ДПІ на пред'явлення адміністративних позовів до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень про зобов'язання вчинити певні дії, зокрема задекларувати одержані доходи.

Таким чином, аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності судова колегія дійшла до висновку, що позов Великолепетиської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області до ОСОБА_3 про зобов'язання задекларувати одержані ним доходи за 2008 рік не підлягає задоволенню у звязку з відсутністю у позивача повноважень на такі вимоги, оскільки вони не передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене та враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно вирішив спір по суті , але з помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів, керуючись ч.1 ст. 201 КАС України вважає необхідним змінити постанову суду першої інстанції в частині підстав відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, ч.1 ст. 201, ч.2 ст.205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Великолепетиської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21.09.2010 року змінити в частині підстав відмови в позові.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту постанови..

Повний текст постанови складено та підписано 05.12.2011 року.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.