Справа № 336/371/16-а (2-а/336/61/2016)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В
Головуючий у 1 інстанції - Наумов О.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2016 року справа № 336/371/16-а (2-а/336/61/2016)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 квітня 2016 р. у справі №336/371/16-а (2-а/336/61/2016) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просив зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 05.11.2015 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 26 серпня 2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, по Списку № 2 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії він продовжував працювати та з 26 серпня 2011 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 05 листопада 2015 року звернувся до УПФ України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про перерахунок пенсії. Але УПФ України в Шевченківському районі м. Запоріжжя листом від 10 листопада 2015 року відмовило йому у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, оскільки, на думку відповідача,він і так отримує пенсію за віком.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 квітня 2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 26 серпня 2011 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та звернувся до відповідача про призначення цього виду пенсії відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 зазначеного Закону.

Зауважив, що йому було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Також зазначив, не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому під час розрахунку його пенсії має враховуватись середня заробітна плата по Україні за 2012-2014 року.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя та з 26.08.2006 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку, як працівник, який працював на роботах із шкідливими і важким умовами праці. (а.с.10)

З матеріалів справи вбачається, що позивач після призначення пенсії за віком на пільгових умовах продовжував працювати та 31.03.2011 року був звільнений за власним бажанням. (а.с.7)

05 листопада 2015 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 йому виповнилось 60 років та він досяг права на отримання пенсії за віком відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (а.с.8)

Листом від 10 листопада 2015 року № 211/Ж-1 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя відмовило у призначенні пенсії та повідомило позивача, що він вже отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розмір пенсії розраховано відповідно до норм закону № 1058 та в подальшому неодноразово здійснено перерахунок пенсії по ст.42 відповідно до діючого Закону. (а.с.9)

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що позивачу вже була призначена пенсія за віком, але на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком №2, тому відповідно до норм діючого законодавства він не має права на ще одне призначення пенсії.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон України №1058-ІV), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такою нормою зокрема є п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788- XII (далі - Закону України №1788- XII), відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 26.08.2006 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) відповідно до п. «б» ст.13 Закону України №1788- XII.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України №1058-ІV (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України № 1058-ІV (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за цим законом) Розмір пенсії за віком визначається за формулою:П = Зп * Кс, де:П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_2 було призначено пенсію відповідно до Закону України №1788- XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії на пільгових умовах позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття постанови по справі), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, згідно квитанції №0.0.473291408.1 від 10.12.2015 року, було сплачено судовий збір за подання позову до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя в розмірі 487,20 грн. та згідно квитанції №0.0.499977096.1 від 03.02.2016 року в розмірі 64,00 грн.

Оскільки рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтвердженні судові витрати у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя.

Також, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2016 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, а тому на користь Державного бюджету України підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 606,32 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 квітня 2016 р. у справі №336/371/16-а (2-а/336/61/2016) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 05.11.2015 року відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя.

Стягнути на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 606,32 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А.Олефіренко