Справа № 822/5960/15
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5960/15

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного малого виробничо-комерційного підприємства "ЛАН" до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року приватне мале виробничо комерційне підприємство «Лан» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області форми "Р" від 13.10.2015 року №/1086; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області форми "Р" від 13.10.2015 року №/1087; стягнути з Державного бюджету України на користь приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан" () судовий збір у розмірі 2436 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з 10.08.2015 року по 21.09.2015 року на підставі повідомлення №26 від 29.07.2015 р., виданного ДПІ у м. Хмельницькому та відповідно до наказів ДПІ у м. Хмельницькому №2494 від 29.07.2015 р. та №2711 від 07.09.2015 р. проведено документальну планову перевірку ПМВКП «Лан» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.

За результатами перевірки складено акт №3560/22-05/14148278 від 28.09.2015 року, де відображені порушення позивачем вимог:

1. п.44.1 ст.44, п.138.2, п.138.4, п.п.138.8.1, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток всього у сумі 251553 грн., у тому числі:

- за 2013 рік в сумі 81405 грн.;

- за 2014 рік в сумі 170148 грн.

та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2013 рік в сумі 1015811 грн.;

2. п.198.1, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 393416 грн., в тому числі:

- за червень 2013 року в сумі 224210 грн.;

- за жовтень 2013 року 122367 грн.;

- за грудень 2013 року в сумі 46839 грн.

3. п.9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Крім того, на підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р":

- від 13.10.2015 року №/1086, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 314441 грн. (з яких: за основним платежем 251553 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 62888 грн.);

- від 13.10.2015 року №/1087, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 491770 грн. (з яких: за основним платежем 393416 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 98354 грн.).

Однак, підприємство, не погодившись з вказаними рішеннями, вважачи, що його права порушені, звернулося з вказаним позовом до суду.

Задовольняючи позов ПМВКП Лан, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення - рішення №/1086 та №/1087 та від 13.10.2015 прийняті ДПІ у м. Хмельницькому Головного управління ДФС України у Хмельницькій області неправомірно, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно матеріалів справи, між ПМВКП "ЛАН" (покупець) та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів №188-300/10/13 від 30 жовтня 2013 року, а з умовами якого покупець зобов'язується оплачувати та приймати нафтопродукти, що узгоджені сторонами до постачання відповідно до специфікацій до даного договору. Даний договір не може тлумачитись без специфікацій, а специфікації, не можуть тлумачитись без даного договору.

Так, поставка здійснювалася на умовах FCA франко-перевізник ст. Одеса - Застава І Одеської з/д, згідно Інкотермс-2010 або FCA франко-перевізник на естакаді наливу постачальника, за адресою вул. Шкодова гора, 1/1, м. Одеса, 65041, згідно Інкотермс-2010, якщо інші умови поставки не були погоджені сторонами в специфікації на постачання певної партії товару. Водночас, відповідно до п.3.2 договору поставки нафтопродуктів №188-300/10/13 від 30 жовтня 2013 року, покупець надає постачальнику заявку на поставку на своєму фірмовому бланку за підписом уповноваженої посадової особи з відтиском печатки покупця. В заявці покупцем зазначається найменування, кількість товару у поставці якого зацікавлений покупець, вид транспорту, яким повинно здійснюватися відвантаження.

До того ж, між ПМВКП "ЛАН" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" укладено додаток №1 (специфікація №1) від 31.10.2013 року до договору поставки нафтопродуктів №188-300/10/13 від 30 жовтня 2013 року, яка є його невід'ємною частиною. Умовами вказаної специфікації, сторони погодили поставку постачальником покупцю партії товару паливо дизельне підвищеної якості євро марки F вид ІІ (код УКТЗЕД НОМЕР_1) в кількості 26,592 тони за ціною 10550 грн. за тону на суму 280545,60 грн., в тому числі ПДВ 46757,60 грн. Товар постачається протягом трьох робочих днів з дати отримання 100% передплати та постачається автомобільним транспортом на умовах поставки FCA (нафтобаза ТОВ "ОСОБА_4 ЛТД", Хмельницька область, Хмельницький район, с.Грузевиця, згідно Інкотермс-2010).

Крім того, 05 листопада 2013 року між ПМВКП "ЛАН" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" укладено додаток №2 (специфікація №2) від 05.11.2013 року до договору поставки нафтопродуктів №188-300/10/13 від 30 жовтня 2013 року, яка є його невід'ємною частиною. Умовами вказаної специфікації, сторони погодили поставку постачальником покупцю партії товару паливо дизельне підвищеної якості євро марки F вид ІІ (код УКТЗЕД НОМЕР_1) в кількості 26,592 тони за ціною 10550 грн. за тону на суму 280545,60 грн., в тому числі ПДВ 46757,60 грн. Товар постачається протягом трьох робочих днів з дати отримання 100% передплати та постачається автомобільним транспортом на умовах поставки FCA (нафтобаза ТОВ "ОСОБА_4 ЛТД", Хмельницька область, Хмельницький район, с.Грузевиця, згідно Інкотермс-2010).

З матеріалів справи слідує, що позивачем у складі податкового кредиту з податку на додану вартість відображено суми ПДВ згідно виписаних податкових накладних: №664 від 30.10.2013 року на суму 279575,00 грн.; №718 від 31.10.2013 року; №131 від 05.11.2013 року та №131 від 05.11.2013 року. Суми податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних відображені у реєстрі отриманих податкових накладних за жовтень - листопад 2013 року та зареєстровані постачальником ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" в єдиному реєстрі податкових накладних (витяги з єдиного реєстру податкових накладних №15125125 та №6164321).

Крім того, між ПМВКП "ЛАН" (покупець) та ТОВ "ГАЗ Україна-2020" (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів №2905/13-ГСМ-1 від 29 травня 2013 року. Так, згідно з умовами вказаного договору постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних, документах на товар, які оформляються на кожну окрему партію товару. Номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюється сторонами за взаємною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах (видаткових накладних) на товар, котрі являються специфікацією в розумінні ст.266 Господарського кодексу України та складають невід'ємну частину цього договору.

Заявками до вищевказаного договору: №14/06-01 від 14.06.2013 року, згідно видаткової накладної №8902 від 17 червня 2013 року; №17/06-01 від 17.06.2013 року, згідно видаткової накладної №8921 від 18 червня 2013 року; №25/06-02 від 25.06.2013 року, згідно видаткової накладної №9385 від 25 червня 2013 року; №19/06-01 від 25.06.2013 року, згідно видаткової накладної №9042 від 20 червня 2013 року; №19/06-01 від 25.06.2013 року, згідно видаткової накладної №9043 від 20 червня 2013 року; №19/06-01 від 25.06.2013 року, згідно видаткової накладної №9041 від 20 червня 2013 року; №19/06-01 від 25.06.2013 року, згідно видаткової накладної №9204 від 22 червня 2013 року; №01/07-01/06-01 від 01.07.2013 року, згідно видаткової накладної №9278 від 02 липня 2013 року, ТОВ "ГАЗ Україна-2020" відвантажувало: з нафтобази ТОВ "ОСОБА_4 ЛТД" паливо дизельне Л-0,05-62 (код УКТЗЕД НОМЕР_2 та з нафтобази м.Миронівка бензин А-76 (код УКТЗЕД НОМЕР_3).

Так, пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи із викладеного, податкові накладні відносяться до категорії первинних документів в розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, при цьому вони являються документами, які засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів/послуг, а тому являються документами, що відповідають вимогам абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України.

Постановою від 27 березня 2012 року (справа № 21-737во10) Верховний Суд України зазначив, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у звязку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо повязані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Судом першої інстанції встановлено, що всі первинні документи за спірними господарськими операціями складені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а саме: податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, журнали обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою 6-НП, товарна книга кількісного руху нафтопродуктів за формою 31-НП, журнали реєстрації довіреностей, паспорти продукції та сертифікати відповідності UA1.174.0216399-13, витяги з реєстру податкових накладних, банківські виписки про перерахування коштів, наказ про прийняття на роботу ОСОБА_5 №86 від 28.08.2009 року, свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, заявки на поставки нафтопродуктів та іншими документами, копії яких містяться у матеріалах справи та надавалися позивачем посадовим особам відповідача при проведенні перевірки.

Крім того, нафтопродукти придбані позивачем у контрагентів ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" та ТОВ "ГАЗ Україна-2020", згідно договорів поставки №188-300/10/13 від 30 жовтня 2013 року та №2905/13-ГСМ-1 від 29 травня 2013 року, оприбутковувалися та зберігалися на підприємстві позивача, що підтверджується документами складського та бухгалтерського обліку, копії яких також містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції в тій частині, що господарські операції позивача із контрагентами ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" та ТОВ "ГАЗ Україна-2020" спрямовані на одержання прибутку, використання придбаного позивачем у вказаних контрагентів товару (нафтопродуктів), підтверджуються подальшим використанням у господарській діяльності приватного малого виробничо-комерційного підприємства "ЛАН", що свідчить про досягнення платником запланованої мети господарських операцій.

Також, колегія суддів погоджується і з позицією суду першої інстанції, що платник не може бути притягнутий до відповідальності за податкові правопорушення лише з тих підстав, що його контрагент вчинив порушення чи має дефект правового статусу, у тому числі ознаки фіктивності, передбачені статтею 55-1 Господарського кодексу України.

Посадовими особами відповідача у 2013 - 2014 роках згідно запитів: №25539/10/05-1 від 16.12.2013 року та №1043/10/15-1 від 22.01.2014 року, з метою перевірки достовірності формування показників податкової звітності з податку на додану вартість в частині формування податкового кредиту та податкових зобов'язань за жовтень - листопад 2013 року, витребовувалися договори, фінансово-господарські документи, податкові накладні та інші. Листами ПМВКП "ЛАН" №165 від 25.12.2013 року та №11 від 30.01.2014 року надано відповіді на запити та копії всіх документів, що були вказані у запитах (копії яких містяться в матеріалах справи). Однак, при проведенні перевірки, всупереч вимогам податкового законодавства, вказані документи посадовими особами відповідача до уваги взяті не були.

Висновок перевірки про відсутність господарських відносин між ПМВКП "ЛАН" та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" ґрунтується, до того ж, і на акті ДПІ у Печерському районі м. Києва №1394/26-55-22-13/38809821 від 16.05.2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.08.2013 року по 28.02.2014 року".

У вказаному акті перевірки зазначено, що стан платника (ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК") "7": до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей", а тому зроблено висновок, що правочини, укладені даним товариством із контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

Зазначені обставини слугували тому, що контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем задокументовано операції із ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВЕТЕК", які фактично не здійснювались.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що не може бути підставою для відмови у праві на валові витрати та податковий кредит з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Крім того, не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу.

Колегія суддів дійшла висновку, що з'ясовані та досліджені судом першої інстанції обставини справи, підтверджують те, що позивач виконав усі передбачені законом умови та має в повному обсязі документальні підтвердження розміру своїх валових витрат та податкового кредиту, а тому останній не може нести відповідальність за порушення законодавства його контрагентами.

Водночас, невиконання контрагентом свого зобов'язання зокрема зі сплати ПДВ до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення позивача як платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що результати перевірки проведеної ДПІ у Печерському районі м. Києва, в тому числі акт №1394/26-55-22-13/38809821 від 16.05.2014 року, не є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушень податкового законодавства.

У справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі "Інтерсплав проти України" (Заява №803/02) зазначив, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Однак, всупереч висновкам Європейського Суду з прав людини, представники відповідача як підтвердження безтоварності господарських операцій позивача із ТОВ "ГАЗ Україна-2020" посилаються на протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 21 вересня 2014 року, вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.04.2015 року по справі №646/3810/15-к, висновок експерта №145 від 28.03.2014 року та твердження про те, що ТОВ "ГАЗ Україна-2020" є ризиковим контрагентом.

Частиною 1 ст.72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, згідно ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов'язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає. Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.04.2015 року по справі №646/3810/15-к, не стосується предмету розгляду даної адміністративної справи, оскільки протиправні дії Особа-2, які встановлені вищевказаним судовим рішенням не спричиняють правових наслідків, що стосувалися б предмету розгляду даної адміністративної справи.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та враховуючи обставини справи, колегія суддів в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/1086 та №№/1087 від 13.10.2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7