Справа № 807/89/16
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2016 рокум. Ужгород№ 807/89/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Грин-Лумей В.Г.

за участю:

позивача: Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", представник - Феделещак М.М.;

відповідача: Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області, представник - Савицький С.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненою позовною заявою Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправною дії, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправною дії по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року, яка оформлена Актом від 29.12.2015 року № 1038/07-14-15-0/03344326 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгород" з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року".

18.05.2016 року позивач надав заяву про часткову зміну предмету позову, згідно якої просив визнати протиправною дії по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року, яка оформлена Актом від 29.12.2015 року № 1038/07-14-15-0/03344326 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгород" з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року" та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати (а.с. 81-82).

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнений позов та просив задовольнити уточнені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. Позивач 30.11.2015 року отримав копію наказу відповідача за №476 від 23.11.2015 р. "Про проведення документальної невиїзної перевірки КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород", згідно якого вирішено провести документальну невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року в період з 10.12.2015 року. Однак, як зазначав представник позивача в судовому засіданні, в наказі за №476 від 23.11.2015 року відповідачем не зазначено тривалості проведення перевірки. До наказу за №476 від 23.11.2015 року відповідачем було долучено повідомлення від 23.11.2015 року №20/15-0, однак в ньому вказано неточну адресу проведення перевірки, а саме: не зазначено номер кабінету, не вказано поверх, що унеможливлювало знайти приміщення де проводилася невиїзна перевірка та реалізувати позивачеві право на участь у перевірці. У грудні 2015 року позивач отримав копію наказу відповідача за №512 від 14.12.2015 р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород", згідно якого вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року в період з 16.12.2015 року терміном 5-ть робочих днів. Так, 11.01.2016 року позивач отримав Акт від 29.12.2015 року №1038/07-14-15-0/03344326 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород", згідно якого відповідачем встановлено порушення п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та нараховано штрафні санкції за невчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на загальну суму 80422,77 грн. і збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ на загальну суму 39422,69 грн. Представник позивача в судовому засіданні наголошував, що у відповідача були відсутні підстави проведення перевірки визначені пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, оскільки позивач листом від 21.09.2015 року №1440 надав вичерпну відповідь на лист (запит) відповідача від 04.09.2015 року №2631/10/07-14-15 про надання інформації щодо сплати податкових зобов'язань за період з 01.12.2012 року по 01.09.2015 року по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ. Також, всупереч вимогам п. 79.2 ст. 79 ПК України, позивачем у грудні 2015 року було отримано тільки копію наказу №512 від 14.12.2015 року без письмового повідомлення про дату початку та місця проведення перевірки. В Акті від 29.12.2015 року №1038/07-14-15-0/03344326 зазначено про вручення позивачеві 30.11.2015 р. наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.11.2015 року та повідомлення про перевірку. Однак, представник позивача наголошував у судовому засіданні, що розбіжність між наказом №476 від 23.11.2015 року та наказом №512 від 14.12.2015 року стосовно періоду початку перевірки, відсутність в наказі №476 від 23.11.2015 року дати закінчення перевірки, відсутність в повідомленні від 23.11.2015 року №20/15-0 точної дати і місця перевірки, зазначення в вище вказаних наказах різної назви перевірок, а саме: документальної невиїзної та документальної позапланової невиїзної - свідчить, що дані накази стосувались різних перевірок. Відтак, позивач не був належним чином повідомлений про проведення перевірки, в тому числі про місце проведення перевірки, до початку її здійснення, а тому не міг реалізувати надані йому законом права під час перевірки. Також, представник позивача зазначав, що у відповідності до постанови Верховного Суду України від 27.01.2015 року №21-425а14 вбачається, що неналежне повідомлення позивача про проведення перевірки до початку її здійснення є достатньою підставою для визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Разом з тим, результати камеральної перевірки за звітний податковий період з 27.12.2012 року по 02.09.2014 року, відображені в Акті від 02.09.2014 року №1763/15-01 відповідачем не скасовані, однак, останній повторно нарахував позивачеві штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за один і той самий період. Відповідач перевіряючи та нараховуючи 29.12.2015 року штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 28.12.2012 року, порушив вимоги ч.1 п. 102.1 ст.102 ПК України, а саме: вийшовши за межі дозволених законом 1095 днів. Виходячи з вище викладеного, представник позивача просив уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, з підстав викладених в наданих письмових запереченнях та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. У відповідності до наказів від 23.11.2015 року № 476 та від 14.12.2015 року № 512 відповідачем була проведена документальна невиїзна перевірка позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року, результати якої відображено в Акті №1038/07-14-15-0/03344326 від 29.12.2015 року, згідно якого зафіксовано порушення граничного строку сплати (перерахування) податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ. Представник відповідача в судовому засіданні наголошував, що документальна невиїзна перевірка, проведена у період з 10.12.2015 року, повністю відповідала вимогам чинного законодавства України з дотриманням процедури проведення даного виду перевірки та з чітким зазначенням статей ПК України на підставі яких вона проводилася. Зокрема, відповідачем при проведенні доперевірочного аналізу за допомогою інформаційно-аналітичних систем було встановлено порушення позивачем строків сплати узгоджених сум податкового зобов'язання по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 по 31.08.2014 року, що слугувало підставою для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 ПК України. Також, представник відповідача в судовому засіданні зазначав, що у відповідності до позиції Вищого адміністративного суду України, висловленою в ухвалі від 09.07.2014 по справі №К/800/19335/13 вбачається, що оцінка правомірності наказу про проведення податкової перевірки повинна надаватися із врахуванням достатності змісту наказу для висновку про фактичну підставу проведення відповідної перевірки, а окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту наказу видасться можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. Відтак, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні уточненого позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем 23.11.2015 року було винесено наказ за № 476 про проведення на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ст. 79 ПК України документальної невиїзної перевірки позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року (а.с. 12). Так, наказом від 23.11.2015 року № 476 зазначено, що перевірку провести у період з 10.12.2015 року (а.с. 12).

На підставі наказу від 23.11.2015 року № 476 відповідачем було винесено повідомлення від 23.11.2015 року 20/15-0, згідно якого зазначено, що документальна невиїзна перевірка позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року буде проведена з 10.12.2015 року за адресою М. Ужгород, вул. Загорська, 10 а (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, позивачем було отримано наказ від 23.11.2015 року № 476 та повідомлення від 23.11.2015 року 20/15-0 - 30.11.2015 року (а.с. 15).

Також, відповідачем 14.12.2015 року було винесено наказ за № 512 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року (а.с. 14). Так, наказом від 14.12.2015 року № 512 зазначено, що перевірку провести у період з 16.12.2015 року терміном 5-ть робочих днів (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, позивачем було отримано наказ від 14.12.2015 року № 512 під розписку - 14.12.2015 року (а.с. 15).

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року відповідачем було складено Акт за №1038/07-14-15-0/03344326 від 29.12.2015 року, в якому зафіксовано порушення граничного строку сплати (перерахування) податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ (а.с. 15-20).

У відповідності до Акту за №1038/07-14-15-0/03344326 від 29.12.2015 року документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року була проведена на підставі наказів відповідача від 23.11.2015 року № 476 та від 14.12.2015 року №512 (а.с.15).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно до пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.3 п.62.1 ст. 62 ПК Україні передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно до абз. 4 пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

У відповідності до абз. 6 пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

У відповідності до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно до п. 79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п.79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відтак, у відповідності до вимог п. 78.4 ст. 78 ПК України відповідачем до початку проведення документальної позапланової перевірки були вручені позивачеві накази, а саме: наказ про проведення документальної невиїзної перевірки від 23.11.2015 року № 476, повідомлення від 23.11.2015 року 20/15-0 - 30.11.2015 року (а.с. 15) та наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 14.12.2015 року № 512 (а.с. 15).

У відповідності до п. 79.3 ст. 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Згідно до п. 82.2 ст. 82 ПК України передбачено, що тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

При цьому, вчинені суб'єктом владних повноважень дії на виконання передбачених законом завдань та у відповідності до визначеного порядку, є правомірними і такими, що відповідають порядку проведення позапланової невиїзної перевірки у відповідності до ст.79 Податковому кодексу України.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача на те, що у відповідача були відсутні підстави для проведення документальної позапланової перевірки передбачені пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 ПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, а саме: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно до ст. 16 Закону України "Про інформацію" податковою інформацією є сукупність відомостей і даних, які створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

У відповідності до ст. 71 ПК України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Так, статтями 72, 74 ПК України встановлено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань. З положень наведеної норми Кодексу вбачається, що законодавець наділив центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, дискреційними повноваженнями стосовно визначення порядку обліку за станом виконання суб'єктами права податкового обов'язку.

Згідно до ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи визначені чим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Таким чином, як було встановлено в судовому засіданні, відповідачем при проведенні доперевірочного аналізу за допомогою інформаційно-аналітичних систем було встановлено порушення позивачем строків сплати узгоджених сум податкового зобов'язання по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 по 31.08.2014 року, що слугувало підставою для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки згідно з пп. 78.1.1 пункту 78.1 ст.78 ПК України.

Суд не погоджується з твердженням представника позивача про те, що вказаний період вже був предметом перевірки у 2014 році, оскільки тоді перевіряємий період становив з 27.12.2012 року по 02.09.2014 року, а тепер з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року.

Також, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача на те, що оскільки в наказі від 23.11.2015 року №476 передбачено проведення документальної невиїзної перевірки, а в наказі від 14.12.2015 року №512 передбачено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, то дані накази стосуються різних перевірок, виходячи з наступного.

Так, суд приходить висновку, що оцінка правомірності наказу про проведення податкової перевірки повинна надаватися із врахуванням достатності змісту наказу для висновку про фактичну підставу проведення відповідної перевірки. Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту наказу видасться можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Зокрема, зі змісту наказу від 23.11.2015 року №476 та наказу від 14.12.2015 року №512 є можливим ідентифікувати фактичну підставу для призначення перевірки, а саме: в обох наказах зазначено, що перевірка проводиться на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України та з питань з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року в період з 10.12.2015 року (а.с. 12, 14).

Разом з тим, позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого твердження про те, що позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право брати участь у перевірці, оскільки в наказах від 23.11.2015 року №476, від 14.12.2015 року №512 та в повідомленні від 23.11.2015 року №20/15-0 відповідачем не було вказано точної адреси перевірки, а саме: не зазначено поверху та номеру кабінету де буде проводитися перевірка.

Натомість, Додатком 5 до наказу Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 року №22 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків" було затверджено зразок форми повідомлення платників податків, згідно якого не передбачено обов'язкового зазначення поверху та кабінету проведення перевірки.

Так, в наказах від 23.11.2015 року №476, від 14.12.2015 року №512 та в повідомленні від 23.11.2015 року №20/15-0 зазначено адресу проведення перевірки - м. Ужгород, вул. Загорська, 10 а. Відтак, суд приходить висновку, що відповідачем було належним чином вказано адресу проведення перевірки, а відсутність у наказах від 23.11.2015 року №476, від 14.12.2015 року №512 та в повідомленні від 23.11.2015 року №20/15-0 поверху та номера кабінету не може вважатися об'єктивною та належною перешкодою для можливості позивача бути присутнім під час проведення документальної невиїзної перевірки.

Також, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження позивача про те, що нараховуючи штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 28.12.2012 року, відповідач порушив вимоги п. 102.1 ст. 102 ПК України вийшов за межі дозволених 1095 днів, виходячи з наступного.

Згідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Так, як вбачається з Акту перевірки від 29.12.2015 року № 1038/07-14-15-0/03344326 та додатків до Акту, сплата розстрочених грошових зобов'язань по граничному терміну 28.12.2012 року здійснена позивачем 17.01.2013 року (а.с.15-20). Відтак, суд приходить висновку, що відповідачем було дотримано вимоги п. 102.1 ст. 102 ПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, позивач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його уточнені позовні вимоги.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що в задоволенні уточненого позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправною дії по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року, яка оформлена Актом від 29.12.2015 року № 1038/07-14-15-0/03344326 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгород" з питань своєчасності сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами та збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ за період з 01.12.2012 року по 31.08.2014 року" - відмовити.

2.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 21 червня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 24 червня 2016 року.