Справа № 820/392/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"21" червня 2016 р. № 820/392/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРУС"
до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕРУС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

1. Визнати неправомірними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області щодо неприйняття від Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРУС» податкових накладних для реєстрації, а саме: №8 від 30.09.2015 року, № 9 від 30.09.2015 року, № 10 від 30.09.2015 року, № 11 від 30.09.2015 року, № 8 від 06.10.2015 року, № 9 від 07.10.2015 року, № 10 від 16.10.2015 року, № 11 від 25.10.2015 року, № 12 від 26.10.2015 року, № 13 від 29.10.2015 року, № 14 від 30.10.2015 року, № 18 від 30.10.2015 року, № 19 від 31.10.2015 року, № 15 від 31.10.2015 року, № 16 від 31.10.2015 року, № 17 від 31.10.2015 року, № 1 від 03.11.2015 року, № 2 від 06.11.2015 року, № 3 від 09.11.2015 року, № 4 від 16.11.2015 року, № 6 від 20.11.2015 року, № 5 від 23.11.2015 року, № до від 30.11.2015 року, № 11 від 30.11.2015 року, № 12 від 30.11.2015 року, № 7 від 30.11.2015 року, № 8 від 30.11.2015 року, № 9 від 30.11.2015 року, № 1 від 01.12.2015 року, № 2 від 03.12.2015 року, № 3 від 25.12.2015 року, № 4 від 31.12.2015 року, № 3 від 31.12.2015 року, № 1 від 06.01.2016 року.

2. Зобов'язати ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області зареєструвати вказані накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.»

В обґрунтування позову зазначено, що між ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області та ТОВ «АЕРУС» був укладений договір № 100120131 від 10.01.2013 року про визнання електронних документів.

Починаючи з кінця вересня 2015 року реєстрація податкових накладних в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису через систему «M.e.doc» була заблокована, у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості реєструвати податкові накладні в реєстрі.

Також зазначено, що позивачу в усному порядку було повідомлено про те, що договір № 100120131 від 10.01.2013 року про визнання електронних документів був розірваний в односторонньому порядку на підставі п. 4 договору у зв'язку із незнаходженням підприємства за місцем реєстрації.

08 грудня 2015 року ТОВ «АЕРУС» було подано до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області довідку з Реєстраційної палати Департаменту державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб про підтвердження знаходження підприємства за місцем реєстрації.

22.12.2015 року для вирішення питання про поновлення дії договору № 100120131 від 10.01.2013 року, позивач звернулось до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області із запитом.

Також позивачем зазначено, що станом на день подання позову від податкового органу відповіді не надходило.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, та такими, що порушують права та законні інтересі позивача.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ТОВ «АЕРУС» є платником податків та знаходиться на обліку в ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області.

Між ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області та ТОВ «АЕРУС» був укладений договір № 100120131 від 10.01.2013 року про визнання електронних документів.

Починаючи з кінця вересня 2015 року реєстрація податкових накладних в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису через систему «M.e.doc» була заблокована, у зв'язку з розірваний відповідачем в односторонньому порядку на підставі п. 4 договору з підстав незнаходженням підприємства за місцем реєстрації.

08 грудня 2015 року ТОВ «АЕРУС» було подано до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області довідку з Реєстраційної палати Департаменту державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб про підтвердження знаходження підприємства за місцем реєстрації.

Відповідно до п.1 розділу 1 Договору, його предметом є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно умов Договору, позивач зобов'язаний надсилати до органу ДФС податкові документи в електронному вигляді з дотриманням встановленого порядку (п.1.1 розд.3), а ДФС зобов'язується забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді у терміни, визначені законодавством для податкових документів у паперовому вигляді та їх комп'ютерну обробку (п.3.1 розд. 3).

Даним договором передбачено умови його розірвання в односторонньому порядку. Так п.4 розділу 6 містить в собі посилання, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником нових посилених сертифікатів відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни місця реєстрації платника. Інших підстав для розірвання в односторонньому порядку приписи Договору не містять.

Центром сертифікації ключів позивачу сформовані та видані посилені сертифікати підписувача ЕЦП із строком чинності з 09.01.2014 р. по 08.01.2015 р.( а.с. 45), в подальшому сертифікат було подовжено з 09.01.2015 року по 08.01.2017 року (а.с. 41) отже, посилені сертифікати підписувача ЕЦП за Договором чинні по 08.01.2017 року.

Судовим розглядом встановлено, що з кінця вересня 2015 року по грудень 2015 та початок січня 2016 року, а саме: №8 від 30.09.2015 року, № 9 від 30.09.2015 року, № 10 від 30.09.2015 року, № 11 від 30.09.2015 року, № 8 від 06.10.2015 року, № 9 від 07.10.2015 року, № 10 від 16.10.2015 року, № 11 від 25.10.2015 року, № 12 від 26.10.2015 року, № 13 від 29.10.2015 року, № 14 від 30.10.2015 року, № 18 від 30.10.2015 року, № 19 від 31.10.2015 року, № 15 від 31.10.2015 року, № 16 від 31.10.2015 року, № 17 від 31.10.2015 року, № 1 від 03.11.2015 року, № 2 від 06.11.2015 року, № 3 від 09.11.2015 року, № 4 від 16.11.2015 року, № 6 від 20.11.2015 року, № 5 від 23.11.2015 року, № 10 від 30.11.2015 року, № 11 від 30.11.2015 року, № 12 від 30.11.2015 року, № 7 від 30.11.2015 року, № 8 від 30.11.2015 року, № 9 від 30.11.2015 року, № 1 від 01.12.2015 року, № 2 від 03.12.2015 року, № 3 від 25.12.2015 року, № 4 від 31.12.2015 року, № 3 від 31.12.2015 року, № 1 від 06.01.2016 року позивачем подавались податкові накладні в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису, проте вказані накладні контролюючим органам не прийнята.

Також судом встановлено, що юридичним відділом з метою з'ясування підстав розірвання договору з ТОВ «Аерус» була направлена службова записка за №69/20-31-10-19 від 29.02.2016 року до управління реєстрації платників та електронних сервісів.

У відповідь на вищезазначену службову записку було отримано інформацію за №19/20-31-1-02-35 від 29.02.2016 року згідно якої: «Договір розірвано 06.10.2015року на підставі п. 6 договору від 25.11.2014, а саме, ненадання нових посилених сертифікатів відкритих ключів. Термін дії сертифікатів по даному договору з 30.09.2014 по 08.01.2015року.

За період з 06.10.2015 року по теперішній час накладні не реєструвались, договір не реєструвався».

Перевіряючи оскаржувані дії відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.2 п.49.4 ст. 49 Податкового кодексу України (надалі ПКУ) позивач зобов'язаний подавати податкову звітність з ПДВ у електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначену законодавством.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється ( п.49.10 ст. 49 ПКУ).

Пунктом 49.13 ст. 49 ПКУ встановлено, що у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 №851-IV електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Наказом ДПА України від 10.04.2008 р. № 233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція). Дана Інструкція визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

Приписами п.2 розділу 2 Інструкції встановлено, що для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

П.4 розділу 2 Інструкції визначено, що Податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований). ( п.7 розділу 2 Інструкції).

Приписами п.5-6 розділу 3 Інструкції визначено договірну основу здійснення електронного документообігу між платниками податків та податковими органами.

Слід зазначити, що контролюючий орган має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадках, визначених у пункті 4 розділу 6 додатка 1 до Інструкції. Інших підстав для розірвання Договору в односторонньому порядку з боку контролюючих органів не передбачено.

Відповідно до п. 4 розділу 6 вище зазначеного договору на прийняття електронної документації підставами для розірвання договору є ненадання платником податків нового посиленого сертифіката відкритого ключа замість скасованих або у разі зміни місця реєстрації.

Судом встановлено, що на час направлення податкових накладних підприємство позивача має укладений чинний Договір про визнання електронних документів, строк дії посилених сертифікатів на час виникнення спірних правовідносин не закінчився, місце реєстрації позивач не змінював, що вбачається з відповідних даних Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про безпідставність розірвання відповідачем в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 100120131 від 10.01.2013 року та як наслідок - відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №8 від 30.09.2015 року, № 9 від 30.09.2015 року, № 10 від 30.09.2015 року, № 11 від 30.09.2015 року, № 8 від 06.10.2015 року, № 9 від 07.10.2015 року, № 10 від 16.10.2015 року, № 11 від 25.10.2015 року, № 12 від 26.10.2015 року, № 13 від 29.10.2015 року, № 14 від 30.10.2015 року, № 18 від 30.10.2015 року, № 19 від 31.10.2015 року, № 15 від 31.10.2015 року, № 16 від 31.10.2015 року, № 17 від 31.10.2015 року, № 1 від 03.11.2015 року, № 2 від 06.11.2015 року, № 3 від 09.11.2015 року, № 4 від 16.11.2015 року, № 6 від 20.11.2015 року, № 5 від 23.11.2015 року, № 10 від 30.11.2015 року, № 11 від 30.11.2015 року, № 12 від 30.11.2015 року, № 7 від 30.11.2015 року, № 8 від 30.11.2015 року, № 9 від 30.11.2015 року, № 1 від 01.12.2015 року, № 2 від 03.12.2015 року, № 3 від 25.12.2015 року, № 4 від 31.12.2015 року, № 3 від 31.12.2015 року, № 1 від 06.01.2016 року.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні доведено неправомірності дій відповідача, а отже адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРУС" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області щодо неприйняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРУС» податкових накладних для реєстрації, а саме: №8 від 30.09.2015 року, № 9 від 30.09.2015 року, № 10 від 30.09.2015 року, № 11 від 30.09.2015 року, № 8 від 06.10.2015 року, № 9 від 07.10.2015 року, № 10 від 16.10.2015 року, № 11 від 25.10.2015 року, № 12 від 26.10.2015 року, № 13 від 29.10.2015 року, № 14 від 30.10.2015 року, № 18 від 30.10.2015 року, № 19 від 31.10.2015 року, № 15 від 31.10.2015 року, № 16 від 31.10.2015 року, № 17 від 31.10.2015 року, № 1 від 03.11.2015 року, № 2 від 06.11.2015 року, № 3 від 09.11.2015 року, № 4 від 16.11.2015 року, № 6 від 20.11.2015 року, № 5 від 23.11.2015 року, № 10 від 30.11.2015 року, № 11 від 30.11.2015 року, № 12 від 30.11.2015 року, № 7 від 30.11.2015 року, № 8 від 30.11.2015 року, № 9 від 30.11.2015 року, № 1 від 01.12.2015 року, № 2 від 03.12.2015 року, № 3 від 25.12.2015 року, № 4 від 31.12.2015 року, № 3 від 31.12.2015 року, № 1 від 06.01.2016 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області зареєструвати накладні, а саме: а саме: №8 від 30.09.2015 року, № 9 від 30.09.2015 року, № 10 від 30.09.2015 року, № 11 від 30.09.2015 року, № 8 від 06.10.2015 року, № 9 від 07.10.2015 року, № 10 від 16.10.2015 року, № 11 від 25.10.2015 року, № 12 від 26.10.2015 року, № 13 від 29.10.2015 року, № 14 від 30.10.2015 року, № 18 від 30.10.2015 року, № 19 від 31.10.2015 року, № 15 від 31.10.2015 року, № 16 від 31.10.2015 року, № 17 від 31.10.2015 року, № 1 від 03.11.2015 року, № 2 від 06.11.2015 року, № 3 від 09.11.2015 року, № 4 від 16.11.2015 року, № 6 від 20.11.2015 року, № 5 від 23.11.2015 року, № 10 від 30.11.2015 року, № 11 від 30.11.2015 року, № 12 від 30.11.2015 року, № 7 від 30.11.2015 року, № 8 від 30.11.2015 року, № 9 від 30.11.2015 року, № 1 від 01.12.2015 року, № 2 від 03.12.2015 року, № 3 від 25.12.2015 року, № 4 від 31.12.2015 року, № 3 від 31.12.2015 року, № 1 від 06.01.2016 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 23 червня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.