Справа № 647/251/15-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2016 р. м. Київ К/800/38440/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області (далі - УДВС ГУЮ у Херсонській області), третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської області (далі - УПФУ в Бериславському районі Херсонської області), про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування постанов і зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування вимог зазначав, що у УДВС ГУЮ у Херсонській області на примусовому виконанні перебували виконавчі листи, видані у справах № 2-888/2003 та №2-А-239/2009 про зобов'язання УПФУ в Бериславському районі Херсонської області здійснити зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи позивача, призначити та перерахувати йому пенсію, починаючи з 2002 року. На виконання цих листів, УПФУ в Бериславському районі Херсонської області видало розпорядження від 10 жовтня 2014 року № 135150 про призначення та розрахунок пенсії ОСОБА_4, на підставі якого 21 січня 2015 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області прийнято постанови ВП № 8180141 та ВП № 30146536 про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-888/2003 та №2-А-239/2009. Посилаючись на те, що орган Пенсійного фонду неправильно обчислив розмір його пенсії, просив суд визнати протиправними і скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 8180141 і ВП № 30146536 від 21 січня 2015 року та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження за виконавчими листами № 2-888/2003 та №2-А-239/2009.

Крім того, позивач подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень у адміністративних справах № № 2-888/2003 та 2-А-239/2009, в якій, уточнивши вимоги, просив прийняти цю заяву до розгляду; визнати протиправними дії УПФУ в Бериславському районі Херсонської області при нарахуванні ОСОБА_4: пенсії за віком за Списком № 2 в частині застосування за період з 12 травня 2002 року по 31 грудня 2003 року розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 279 і від 15 квітня 2003 року № 544; надбавки до пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї - дітей до 18 років), в частині застосування у період з 12 травня 2002 року по 20 грудня 2004 року (коли дитині виповнилось 18 років) розміру надбавки до пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1; пенсії за віком в період з 01 січня 2004 року по 20 червня 2005 року, всупереч пункту 4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що призвело до зменшення пенсії. Визнати протиправним та скасувати розпорядження УПФУ в Бериславському районі Херсонської області від 10 жовтня 2014 року № 135150 «Про призначення пенсії ОСОБА_4» та зобов'язати УПФУ у Бериславському районі провести йому без обмежень нарахування та виплату пенсії на пільгових умовах за Cписком №2 в період з 12 травня 2002 року по 31 грудня 2003 року; пенсії за віком в період з 01 січня 2004 року по 20 червня 2005 року з урахуванням пункту 4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - якщо за наслідками перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується у раніше встановленому розмірі; надбавки до пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за період з 12 травня 2002 року по 20 грудня 2004 року згідно з пунктом «а» частини 1 статті 21, пунктом «а» частини 3 статті 37, пункту «в» частини 1 статті 94 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; компенсації втрат частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати. Зобов'язати УПФУ у Бериславському районі виплатити позивачу суму недоотриманого пенсійного забезпечення і компенсацію втрат частини пенсії з надбавками за період з 12 травня 2002 року по 20 червня 2005 року та відповідно до статті 267 КАС України надати Бериславському районному суду Херсонської області звіт про виконання постанови Бериславського районного суду Херсонської області у цій справі № 647/251/15-а.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року прийнято до спільного розгляду заяву ОСОБА_4 і його позов до відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Херсонській області про визнання протиправним та касування постанов про закінчення виконавчого провадження. (том І а.с.50).

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року в позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування розпорядження УПФУ в Бериславському районі Херсонській області та постанов про закінчення виконавчого провадження та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано розпорядження УПФУ в Бериславському районі Херсонської області від 10 жовтня 2014 року № 135150 «Про призначення пенсії ОСОБА_4». Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_5 від 21 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-888/2003, виданого 27 грудня 2007 року Бериславським районним судом Херсонської області у справі № 2-888/2003. Визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_5 від 21 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-А-239/2009, виданого 29 листопада 2011 року Бериславським районним судом Херсонської області у справі № 2-а-239/2009. Зобов'язано УДВС ГУЮ у Херсонській області поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-888/2003, виданого 27 грудня 2007 року Бериславським районним судом Херсонської області у справі № 2-888/2003 і виконавчого листа № 2-А-239/2009, виданого 29 листопада 2011 року Бериславським районним судом Херсонської області у справі № 2-А-239/2009. В решті постанову суду залишено без змін.

У касаційній скарзі УПФУ в Бериславському районі Херсонської області порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та постанов Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 279 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та від 15 квітня 2003 року № 544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій». Зазначає, що суд апеляційної інстанції дав неправильну оцінку обставинам справи та доводам УПФУ в Бериславському районі Херсонської області про те, що судові рішення виконані органом Пенсійного фонду в повному обсязі, позивачу виплачені нараховані кошти, а тому підстав для визнання неправомірним розпорядження № 135150 та скасування постанов ДВС про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих листів № 2-888/2003 та №2-А-239/2009 не було.

ОСОБА_4 у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що нормами КАС не передбачена можливість оскаржити в касаційному порядку рішення суду, прийнятого за заявою, поданою в порядку статті 267 КАС України. Просить рішення апеляційного суду залишити без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами встановлено, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий лист № 2-888, виданий 27 грудня 2007 року Бериславським районним судом Херсонській області про зобов'язання УПФУ в Бериславському районі Херсонської області в термін до 25 квітня 2003 року зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_4 певні періоди роботи; перерахувати пільговий стаж роботи за період роботи в умовах Крайньої Півночі з урахуванням один рік роботи в умовах Крайньої Півночі за півтора року роботи при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії по старості, зобов'язано обчислити пільговий стаж і загальний стаж ОСОБА_4, з урахуванням вказаних періодів роботи та призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 12 травня 2002 року.

На виконання цього судового рішення, УПФУ в Бериславському районі Херсонської області 24 січня 2008 року прийняло розпорядження № 135150 «Про призначення пенсії ОСОБА_4» та перераховувало пенсію позивача, у зв'язку з чим державним виконавцем 13 березня 2008 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-888.

Не погоджуючись з розміром перерахованої пенсії, ОСОБА_4 оскаржив в суді дії та рішення УПФУ в Бериславському районі Херсонської області та постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 26 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року, у справі № 2-а-239/2009 визнано нечинним та скасовано розпорядження УПФУ в Бериславському районі Херсонської області від 24 січня 2008 року № 135150; зобов'язано відповідача нарахувати втрачені щомісячні пенсійні виплати ОСОБА_4 з 12 травня 2002 року по 20 червня 2005 року з урахуванням знаходження у нього на утриманні з 12 травня 2002 року по 20 грудня 2004 року непрацездатної неповнолітньої дитини, встановивши наступний спосіб і порядок виконання постанови в цій частині: з 12 травня 2002 року по 01 січня 2004 року нарахувати ОСОБА_4 втрачені щомісячні пенсійні виплати відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення»; з 01 січня 2004 року по 21 червня 2005 року нарахувати ОСОБА_4 втрачені щомісячні пенсійні виплати відповідно до вимог Закону № 1058-IV. Зобов'язано УПФУ в Бериславському районі Херсонської області виплатити втрачені щомісячні пенсійні виплати ОСОБА_4 з 12 травня 2002 року по 20 червня 2005 року з урахуванням знаходження у нього на утриманні з 12 травня 2002 року по 20 грудня 2004 року непрацездатної неповнолітньої дитини відповідно до встановленого судом способу і порядку виконання. Після нарахування та виплати позивачу втрачених щомісячних пенсійних виплат за період з 12 травня 2002 року по 20 червня 2005 року заборонено УПФУ в Бериславському районі Херсонської області перераховувати пенсію в сторону зменшення, починаючи з 21 червня 2005 року, оскільки це протирічить вимогам статті 4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця від 13 березня 2008 року про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-888.

29 листопада 2011 року Бериславським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист №2-А-239/2009, який направлено відповідачу на примусове виконання.

На виконання судових рішень, 10 жовтня 2014 року УПФУ в Бериславському районі Херсонської області повторно прийняло розпорядження № 135150 «Про призначення пенсії ОСОБА_4» (том І а.с.33) та направило УДВС ГУЮ у Херсонській області відповідне повідомлення про виконання рішення суду в повному обсязі, надавши копії розпоряджень, розрахунок та довідку.

21 січня 2015 року головним державним виконавцем УДВС ГУЮ у Херсонській області прийнято постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами №2-888 та №2-А-239/2009 на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV) (том І а.с. 11-12 т.1).

Посилаючись на те, що судове рішення УПФУ в Бериславському районі Херсонської області в повному обсязі не виконало, позивач оскаржив до суду постанови УДВС ГУЮ у Херсонській області від 21 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження.

Розглянувши клопотання ОСОБА_4 про об'єднання заяви, поданої в порядку статті 267 КАС України та адміністративного позову у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про однорідність позовних вимог, які пред'явлені до одного й того ж відповідача, а тому прийняв до спільного розгляду заяву ОСОБА_4, подану в порядку статті 267 КАС України та його позов до відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Херсонській області.

Проте, з такими висновками погодитись неможливо.

Відповідно до частини 1 статті 116 КАС України суд може своєю ухвалою об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів або за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача, а також роз'єднати одну чи декілька поєднані в одне провадження позовні вимоги у самостійні провадження, якщо їхній спільний розгляд ускладнює чи сповільнює вирішення справи.

Отже, декілька однорідних вимог можуть бути об'єднані і розглянуті судом в одному провадженні в тому разі, якщо вони пред'явлені до одного й того ж відповідача і це не призведе до сповільнення вирішення справи або її ускладнення.

За змістом статей 3, 6, частини 3 статті 50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, який на думку позивача порушив його права, свободу чи інтерес. Саме позивач зазначає особу, яка повинна відповідати за позовом.

В силу положень статті 52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє третю особу.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Після заміни сторони, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Із матеріалів справи видно, що предметом спору у цій справі за позовом ОСОБА_4 до УДВС ГУЮ у Херсонській області є правомірність дій державного виконавця УДВС ГУЮ у Херсонській області та постанови УДВС ГУЮ у Херсонській області про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами №2-888 та №2-А-239/2009.

УПФУ в Бериславському районі Херсонської області у цій справі є третьою особою і питання щодо залучення органу Пенсійного фонду другим відповідачем у цій справі судом не вирішувалось.

При цьому, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби врегульовані статтею 181 КАС України, частиною 1 якої встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (частина 3 статті 181 КАС України).

Тобто, перелік осіб, які можуть бути відповідачами у такій категорії справ є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Водночас, можливості ухвалення додаткового судового рішення зобов'язального характеру відносно сторони у виконавчому провадженні, зокрема боржника, у такій категорії справ, закон також не передбачає.

Крім того, ОСОБА_4 подав заяву в порядку статті 267 КАС України у якій відповідачем зазначив УПФУ в Бериславському районі Херсонської області і просив встановити судовий контроль.

Нормами статті 267 КАС України врегульоване питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, відповідно до частини 1 якої, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Це означає, що така заява має бути розглянута судом після ухвалення рішення суду та може бути подана лише у справі, яка вирішена судом і по ній ухвалені судові рішення, що набрали законної сили.

Право подати таку заяву передбачено частиною 9 статті 267 КАС України, зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Ця ж норма визначає зміст такої заяви, порядок розгляду та можливість її оскарження лише в апеляційному порядку (частина 10 статті 267 КАС України).

Отже, зміст наведених статей дає підстави для висновку про неможливість спільного розгляду позовної заяви, поданої в порядку статті 181 КАС України та заяви про встановлення судового контролю, поданої відповідно до 267 КАС України через відсутність єдиного предмету спору, а тому суди помилково розглянули позов і заяву ОСОБА_4, подану в порядку статті 267 КАС України, в одному провадженні.

Згідно із частиною 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак