Справа № 820/6461/15
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2016 р. м. Київ К/800/46953/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова (далі Жовтневий ОРВК м. Харкова), Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (далі Командувач СВ ЗС України) про визнання неправомірними та скасування наказів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними і скасування наказів. В обґрунтування вимог зазначали, що наказом Командувача СВ ЗС України від 02 червня 2015 року № 462 їх переміщено для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 і призначено на посади, які не відповідають спеціалізації позивачів та їх професійному досвіду. Посилаючись на те, що такі призначення здійснені відповідачем з порушенням вимог законодавства та можуть призвести до значних втрат в умовах воєнного стану, просили суд визнати незаконним та скасувати наказ Командувача СВ ЗС України від 02 червня 2015 року № 462 про переміщення офіцерів Збройних Сил України в частині звільнення та призначення на інші посади молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , капітана ОСОБА_2 , майора ОСОБА_3 , старшого лейтенанта ОСОБА_4 , молодшого лейтенанта ОСОБА_5 ; скасувати наказ військового комісара Жовтневого ОРВК м. Харкова від 15 червня 2015 року № 142 про виключення позивачів із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення до нового місця служби.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Командувача СВ ЗС України від 02 червня 2015 року № 462 про переміщення офіцерів Збройних Сил України в частині звільнення та призначення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , капітана ОСОБА_2 , майора ОСОБА_3 , старшого лейтенанта ОСОБА_4 , молодшого лейтенанта ОСОБА_5 . Скасовано наказ військового комісара Жовтневого ОВК м. Харкова від 15 червня 2015 року №142 в частині виключення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , капітана ОСОБА_2 , майора ОСОБА_3 та старшого лейтенанта ОСОБА_4 із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлення до нового місця служби.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року змінено рішення суду першої інстанції шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини постанови суду зазначення у змісті наказу Жовтневого ОРВК від 15 червня 2015 року № 142 про виключення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , капітана ОСОБА_2 , майора ОСОБА_3 та старшого лейтенанта ОСОБА_4 із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлення до нового місця служби. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Командувач СВ ЗС України порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, Указу Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (далі Положення). Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та доводам відповідача про те, що усіх позивачів призвано на військову службу під час мобілізації, вони пройшли відповідну допідготовку і їх призначено в порядку просування по службі на вищі посади, що не суперечить законодавству.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, у 2004 році ОСОБА_1 закінчив Харківський національний автомобільно-дорожній університет і, згідно з наказом Міністерства оборони України від 29 червня 2004 року № 391 йому присвоєно військове звання «молодший лейтенант» та військово-облікову спеціальність - № 261000 (далі ВОС). У квітні 2015 року позивача відряджено до Харківського університету Повітряних Сил для проходження 4 курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації, після закінчення яких йому видано свідоцтво від 04 червня 2015 року і присвоєно ВОС-261100 (а.с.24-31).

Наказом Міністерства оборони України від 17 вересня 2009 року № 785 ОСОБА_5 присвоєно військове звання «молодший лейтенант». З 27 квітня по 04 червня 2015 року він пройшов навчання на 4 курсах перепідготовки та підвищення кваліфікації при Харківському університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба і йому присвоєно ВОС-531100 (а.с.35-36).

Наказом заступника Міністра оборони України від 24 червня 1999 року № 022 ОСОБА_2 присвоєно військове звання капітан.

ОСОБА_3 у 1990 році закінчив Харківське вище військове авіаційне інженерне Краснознаменне училище за спеціальністю «Літальні апарати та силові установки» і йому присвоєно кваліфікацію інженера-механіка. Наказом від 07 лютого 2006 року № 17 позивача звільнено з військової служби в запас через скорочення штатів, направлено на військовий облік до ОРВК м. Харкова і з 25 березня 2006 року виключено з особового складу Харківського Університету Повітряних Сил, згідно з наказом від 13 лютого 2006 року № 36. З 27 квітня 2015 року по 04 червня 2015 року ОСОБА_3 пройшов курси перепідготовки та підвищення кваліфікації у Харківському університеті Повітряних Сил України ім. Івана Кожедуба і здобув ВОС-461300 (а.с.45-48).

ОСОБА_4 у 2001 році закінчив Харківський державний автомобільно -дорожній технічний університет і наказом Міністра оборони України від 27 червня 2001 року йому присвоєно військове звання «лейтенант» та ВОС-261400. Після проходження курсів підвищення кваліфікації з 27 квітня по 04 червня 2015 року позивачу присвоєно ВОС-261100 (а.с.49-50).

Наказом Командувача СВ ЗС України від 02 червня 2015 року № 462 капітана ОСОБА_2 призначено на посаду командира навчального взводу навчальної роти навчального батальйону Військової частини НОМЕР_1 (ВОС-02); молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено командиром навчального взводу навчальної роти навчального батальйону Військової частини НОМЕР_1 (ВОС-02); майора ОСОБА_3 призначено на посаду начальника штабу - першого заступника командира навчального батальйону НОМЕР_1 (ВОС-02); старшого лейтенанта ОСОБА_4 командиром навчального взводу навчальної роти навчального батальйону Військової частини НОМЕР_1 (ВОС-02); молодшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено командиром навчального взводу навчальної роти навчального батальйону Військової частини НОМЕР_1 (ВОС-02), що підтверджується листами ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17-20).

Наказом військового комісара Жовтневого ОРВК м. Харкова від 16 червня 2015 року № 143 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу Жовтневого ОРВК м. Харкова та всіх видів забезпечення як таких, що здали посади та вибули до військової частини НОМЕР_1 .

Задовольняючи позов, суди виходили з того, що позивачів призначено на посади, за відсутності у останніх необхідної спеціальності та досвіду роботи, а тому наказ Командувача СВ ЗС України від 02 червня 2015 року № 462 в частині призначення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід скасувати в частині призначення цих осіб на посади.

Проте такі висновки є передчасними.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII).

Статтею 2 цього Закону встановлено, що порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, регулюються Положенням, відповідно до пункту 83 якого, військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю та набутим досвідом служби. У разі, коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).

Згідно з пунктом 216 Положення на військову службу за призовом осіб офіцерського складу в разі потреби за наказом Міністра оборони України призиваються офіцери запасу на строк, у кількості і за військово-обліковими спеціальностями, визначеними Міністром оборони України.

Таким чином, за приписами наведених норм, переміщення військовослужбовця по службі або призначення на іншу посаду допускається виключно за його основною або спорідненою спеціальністю та набутим досвідом служби. У випадку, якщо є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають відповідної спеціалізації для призначення на посади за ВОС- 02 (управління діями підрозділів Сухопутних військ).

Разом з тим, висновки судів, зокрема, відносно ОСОБА_5 щодо присвоєння йому у 2009 році саме ВОС-046000 (комплекси та засоби автоматизації управління Повітряних Сил) та ОСОБА_2 щодо ВОС, які йому присвоювались, починаючи з 1999 року ґрунтуються на мотивах позовної заяви і не підтверджені документально, як і відомості щодо військово-облікових спеціалізацій ОСОБА_3 , присвоєних йому до 2015 року та його повторного призову на військову службу після звільнення.

Отже, суди не з`ясували усіх обставин в адміністративній справі, не перевірили належним чином викладені у позовній заяві доводи позивачів про те, що їх військово-облікові спеціальності не відповідають посадам, на які їх призначили за ВОС-02 та дали правову оцінку цим доводам, за відсутності документів що їх підтверджують.

Крім того, суди помилково розглянули вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , об`єднані в одному провадженні, оскільки ці вимоги носять індивідуальний характер та не мають необхідної для цього розгляду спільності предмета позову.

Вказані обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, неповне з`ясування судом дійсних обставин справи та допущення порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвалених рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Згідно з частиною 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року та змінену нею постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак