Справа № 826/24488/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 червня 2016 року № 826/24488/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Профтранссервіс»
до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профтранссервіс» (далі - позивач або ТОВ «Профтранссервіс») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач або ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.11.2012р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем при проведенні перевірки не було виконано обов'язку, передбаченого п. 85.9 ст. 85 ПК України, зокрема, не перенесено розпочату перевірку до дати отримання копії документів або забезпечення доступу до первинно - господарських документів по взаємовідносинах позивача із ТОВ «Грандіор», що були вилучені старшим слідчим СВ ПМ ДПІ у Подільському районі м. Києва при проведенні обшуку 09.07.2012р.

Тобто, як зазначає позивач, перевірка проводилася без дослідження та аналізу первинних документів, а тому висновки податкового органу про відсутність реальності операцій між позивачем та ТОВ «Грандіор», які покладені в основу Акту перевірки та, відповідно, оскаржуваного рішення, прийнятого на підставі такого Акту, позивач вважає безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим просить скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в ході розгляду справи проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову.

У той же час, в судове засідання 29.02.2016р. представник відповідача не прибув, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв'язку з чим у судовому засіданні на підставі ч.4 ст.128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Слід зазначити, що у зв'язку із змінами у структурі податкових органів, в ході розгляду справи судом здійснено заміну неналежного відповідача ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на правонаступника - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Виходячи з положень ч.6 ст.128 КАС України, враховуючи неприбуття у судове засідання представника відповідача, у судовому засіданні 29.02.2016р. судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС, правонаступником якої є відповідач, на підставі наказу про проведення перевірки від 26.10.2012р. №1408 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Профтранссервіс» () з питань правильності обчислення та повноти сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам із ТОВ «Грандіор» () за період травня-червня 2011 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 08.11.2012р. №528/22-511/35465163 (далі - Акт перевірки).

Зі змісту Акту перевірки слідує, що відповідачем встановлено відсутність реального настання правових наслідків по взаємовідносинам ТОВ «Профтранссервіс» з ТОВ «Грандіор», у зв'язку з тим, як вказує ДПІ, що угоди поставки є недійсними, а недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Також, ДПІ зазначає про відсутність як бази, так і об'єкту оподаткування податком на додану вартість.

Як вбачається з Акту перевірки, вказаних висновків ДПІ дійшла висновку з огляду на отриманий Акт ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС від 07.06.2012р. №2233/22-2/37507676 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Грандіор» щодо підтвердження господарських відносин із ТОВ «Біг Стоун» () (не є контрагентом позивача), ТОВ «А-Квін» () (не є контрагентом позивача) та ТОВ «Зерно України-Н» () (не є контрагентом позивача)».

Слід зазначити, що інших доводів та обставин Акт перевірки позивача не містить. При цьому з Акту перевірки вбачається, що ДПІ взагалі не аналізувалися умови та характер спірних операцій ТОВ «Профтранссервіс» з ТОВ «Грандіор», жодні первинні документи не досліджувалися.

Враховуючи наведене, ДПІ прийшла до висновку про порушення ТОВ «Профтранссервіс» п.138.1, пп.138.5.1 п. 138.5 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України та заниження підприємством податку на прибуток на загальну суму 334 650 грн.

На підставі зазначених висновків Акту перевірки ДПІ прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.11.2012р. №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» на 334650 грн. за основним платежем.

Вирішуючи у зв'язку з наведеним спір по суті, суд виходить з наступного.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Тобто, вказані положення ПК України визначають, зокрема, що здійснення документальної перевірки проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ч.1 п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби у випадках, не передбачених цим Кодексом (п.85.1 ст.85 ПК України).

Згідно п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Водночас, забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (п. 85.5 ст. 85 ПК України).

Пунктом 85.8 ст.85 ПК України встановлено, що посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності)

Між тим, в силу приписів п.85.9 ст.85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

З вказаного слідує, що в разі, якщо до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, вилучені правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.11.2015 №К/800/45519/14.

Як стверджує позивач, на підставі постанови про проведення обшуку від 04.07.2012р. та протоколу обшуку від 09.07.2012р. старшим слідчим СВ ПМ ДПІ у Подільському районі м. Києва капітаном податкової міліції Музичуком О.В. вилучено первинно-господарські документи щодо відносин ТОВ «Профтранссервіс» з ТОВ «Грандіор» за період, що перевірявся ДПІ. Вказані обставин не заперечується та визнаються відповідачем. Більше того, з Акту перевірки слідує, що в ході її проведення зазначені обставини були встановлені.

При цьому в Акті перевірки позивача зазначено (стор. 4 Акту), що відповідачем було передано до ГВПМ ДПІ у Подільському районі м. Києва службову записку від 29.10.2012р. №1261/8/22-518 щодо надання копій вилучених у ТОВ «Профтранссервіс» документів, однак станом на момент складання акту відповіді до податкового органу не надійшло.

З наведеного вбачається, що відповідачем не виконано обов'язку, передбаченого п.85.9 ст.85 ПК України, зокрема, не перенесено до отримання вилучених правоохоронними органами копій документів або забезпечення доступу до первинно - господарських документів по взаємовідносинах ТОВ «Профтранссервіс» з ТОВ «Грандіор», а перевірку проведено виключно на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, без наявності та дослідження відповідних первинних документів.

У зв'язку із наведеним суд зазначає, що згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Тобто, в даному випадку фактично документальна перевірка ТОВ «Профтранссервіс» не відбувалася, оскільки податковим органом не досліджено первинно - господарські документи позивача.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що висновки Акту перевірки щодо відсутності реальності настання правових наслідків по взаємовідносинам ТОВ «Профтранссервіс» з ТОВ «Грандіор», які зроблені ДПІ без належної перевірки первинно - господарських документів платника податків, є передчасними. Висновки ж контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов'язання, які викладені в Акті перевірки, є формальними та нічим не підтвердженими.

У взаємозв'язку із наведеним слід зазначити, що в силу вимог пункту 86.1 статті 86 ПК України виявлені під час перевірки правопорушення викладаються в акті.

Детальне відображення в акті змісту виявленого порушення є обов'язковою умовою вчинення податковим органом подальших дій щодо притягнення платника до податкової відповідальності, застосування механізмів примусового стягнення податку, а також слугує гарантією дотримання прав платника. Факти податкових порушень, не зафіксовані в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності.

У даному разі обставини, викладені ДПІ в акті перевірки, не підтверджують факту вчинення позивачем податкового правопорушення, тоді як адміністративний суд під час перевірки правомірності податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі такого акта перевірки, не може підміняти контролюючий орган шляхом дослідження обставин, які не були зафіксовані в акті перевірки, для визначення обсягу податкових прав та обов'язків платника.

Наведене узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, які викладені в ухвалі цього суду 19 серпня 2015 року у справі № К/800/32822/14.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідачем не було досліджено первинні документи позивача по взаємовідносинам із ТОВ «Грандіор» та не зупинено проведення документальної позапланової виїзної перевірки до дати отримання копії документів або забезпечення доступу до первинно - господарських документів, які були вилучені (в контексті приписів п.85.9 ст. 85 ПК України), суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято податковим органом не обґрунтовано, без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття останнього.

Наведені відповідачем доводи не спростовують висновків суду у даній справі та не доводять зворотного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не доведено законності та обґрунтованості прийняття податкового повідомлення-рішення від 27.11.2012р. №, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 КАС України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Профтранссервіс» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва ДПС від 27.11.2012р. №.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Профтранссервіс» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві сплачений ним судовий збір у розмірі 4 468,55 грн. (чотири тисячі чотириста шістдесят вісім гривень 55 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко