Справа № 2-а-245/10/1506
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-245/10/1506

Категорія:10.3.3Головуючий в 1 інстанції: Андреєв Е.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Кравця О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 19 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої одноразової допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язати його перерахувати та сплатити їй одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 766 грн. та щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років щомісяця в період з 15.05.2006 року до 15.05.2009 року в сумі 9317 грн.

В обґрунтування позову зазначалося, що позивачка 15.05.2006 року народила сина ОСОБА_2. Після народження дитини позивачка звернулася до управління праці та соціального захисту населення Біляївської РДА з питання призначення та виплати їй відповідної одноразової допомоги при народжені дитини та державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка посилається на те, що відповідач призначив та виплачував їй одноразову допомогу при народженні дитини та щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в менших, ніж передбачено законом розмірах.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 19 листопада 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта суд повністю проігнорував Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року. Крім того, згідно ст. 99 КАС України позивачем пропущено річний строк звернення до адміністративного суду з позовом про виплату недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Апелянт зазначає, що про пропуск строків вона дізналася випадково, і суд дані обставини не вивчив та не прийняв їх до уваги. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 народила 15.05.2006 року ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 047962 від 05 червня 2006 року, виданим Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області. Згідно наданого пакету документів відповідачем було призначено позивачці відповідну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 8500 грн. та державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 90 грн. плюс сума індексації з 28.07.2006 р. по 15.05.2009 р., по закінченню лікарняного (а.с.12-14,16-19). Відповідачем позивачці була призначена одноразова допомога при народжені дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з часу її звернення по таку допомогу в межах чинного в цей період законодавства.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивачки права на одержання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі, встановленому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають дитину до трьох років, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

На підставі ст. 15 названого Закону (в редакції до 28 грудня 2007 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії ст. 15 названого Закону на 2007 рік, передбачене абзацом 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Також відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»та п.п.17-19 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року «Про порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення вказаної допомоги по день досягнення дитиною вказаного віку включно. За змістом вказаних норм законодавства право на отримання вищевказаної допомоги, у тому числі і право на її перерахунок, виникає у відповідної особи з дня звернення за її призначенням і припиняється у звязку з досягненням дитиною трирічного віку.

Як вбачається із наявних у справі доказів, з питання перерахунку та доплати її допомоги по догляду за дитиною вона звернулася до відповідного органу після досягнення її сином трирічного віку, а тому їй було обґрунтовано відмовлено в цьому.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Біляївського районного суду Одеської області від 19 листопада 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Кравець О.О.

суддя Єщенко О.В.