Справа № 814/1004/15
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/1004/15

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство «Термінал - Укрхарчозбутсировина», Миколаївської обласної державної адміністрації на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом заступника прокурора Миколаївської області до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Жовтневому районі Миколаївської області Рябова Данила Степановича про визнання протиправними дій щодо реєстрації земельної ділянки, зобов'язання скасувати реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1753, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство «Термінал - Укрхарчозбутсировина» та Миколаївська обласна державна адміністрація подали апеляційні скарги на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року, в яких просять скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову заступника прокурора Миколаївської області.

Постановою від 20 травня 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Миколаївський окружний адміністративний суд у повному обсязі задовольнив адміністративний позов заступника прокурора Миколаївської області.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Жовтневому районі Миколаївської області Рябова Д.С. щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 157 га. для розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури, підхідного каналу та причальних фронтів в межах території Галицинівської сільської ради Жовтневого району за кадастровим номером :01:000:1753 та зобов'язав відповідача скасувати в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1753.

Вимоги апеляційних скарг апелянти обґрунтовують тим, що при прийнятті оскарженої постанови суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи, а також допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, в своїй скарзі товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство «Термінал - Укрхарчозбутсировина» зазначає, що пунктом 114 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1051, встановлено перелік підстав для скасування Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельної ділянки, і наявність жодної з визначених вказаною нормою підстав при зверненні з позовом до суду заступник прокурора Миколаївської області не довів.

Апелянт вважає, що при здійсненні посилання в оскаржеаній постанові на п.60 Порядку №1051, суд фактично ототожнив дві різні за своєю юридичною природою дії, а саме: «реєстрація земельної ділянки шляхом відкриття Поземельної книги та скасування державної реєстрації шляхом закриття Поземельної книги» з «внесенням/скасуванням записів в Поземельній книзі».

Миколаївська обласна державна адміністрації в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що стосовно земельної ділянки, реєстрацію якої оскаржено заступником прокурора Миколаївської області, 17 лютого 2015 року між Миколаївською ОДА та товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство «Термінал - Укрхарчозбутсировина» укладений договір оренди землі. Скасування в Поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1753 матиме наслідком виключення цієї земельної ділянки із об'єктів цивільних прав та позбавить облдержадміністрацію, як орган виконавчої влади, який здійснює повноваження орендодавця, розпоряджатися об'єктом державної власності.

Заступник прокурора Миколаївської області надав письмові заперечення на апеляційні скарги, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 23.09.2014р. відповідач, на підставі заяви ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина» та проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 157 га. для розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури, підхідного каналу та причальних фронтів в межах території Галицинівської сільської ради Жовтневого району, здійснив державну реєстрацію зазначеної ділянки.

З посиланням на положення ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1051, дії державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Жовтневому районі Миколаївської області Рябова Д.С. щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 157 га. для розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури, підхідного каналу та причальних фронтів в межах території Галицинівської сільської ради Жовтневого району за кадастровим номером :01:000:1753 суд першої інстанції визнав протиправними з тих підстав, що земельна ділянка, яка зареєстрована відповідачем 23.09.2014р. на підставі заяви ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина», віднесена до земель водного фонду, у зв'язку з чим, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки підлягав обов'язковій державній експертизі.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач 23.09.2014р. здійснив державну реєстрацію земельної ділянки за відсутності позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації, яка проведена Державним агентством земельних ресурсів України лише 02.12.2014р., тобто після проведення державної реєстрації земельної ділянки.

У зв'язку з цим, за висновками суду першої інстанції, запис у Поземельній книзі має бути скасований Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду, як це передбачено п.60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1051.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників апелянтів, прокурора, розглянувши та обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор здійснює, серед іншого, реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам.

Згідно ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається, зокрема, оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки. У разі подання заявником документів не в повному обсязі, Державний кадастровий реєстратор відмовляє у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, пунктом 70 якого передбачено, що державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє, зокрема, наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Відповідно до п.107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Пунктом 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подається, окрім іншого, оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації).

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають, зокрема, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Згідно вимог п.70, п.111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у п.69 цього Порядку, перевіряє наявність повного пакету документів, необхідних для внесення відповідних відомостей.

У разі подання заявником документів, зазначених у п.110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, не в повному обсязі, Державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 Порядку.

Предметом спору є проведення державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в Жовтневому районі Миколаївської області Рябовим Д.С. реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 157 га. для розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури, підхідного каналу та причальних фронтів в межах території Галицинівської сільської ради Жовтневого району за кадастровим номером :01:000:1753 за відсутності висновку державної експертизи землевпорядної документації.

Апеляційний суд встановив, що 23 вересня 2014 року на підставі заяви ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина» та проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 157 га. для розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури, підхідного каналу та причальних фронтів в межах території Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області здійснена державна реєстрація вказаної земельної ділянки (кадастровий номер :01:000:1753) та сформований витяг з Державного земельного кадастру №НВ-014.

Апеляційний суд, також, встановив, що вказана земельна ділянка, яка відводиться в оренду ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина» віднесена до земель водного фонду (акваторія Бузького лиману), а тому, на підставі абз.7 ч.1 ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», проект землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі.

Сторонами по справі не заперечується, що станом на 23 вересня 2014 року при проведені державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в Жовтневому районі Миколаївської області Рябовим Д.С. реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки за заявою ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина» у відповідача був відсутній позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації, як і не заперечується те, що відповідну експертизу проведено Державним агентством земельних ресурсів України лише 02 грудня 2014 року, тобто після проведення державної реєстрації земельної ділянки.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що у зв'язку з відсутністю висновку державної експертизи землевпорядної документації в проекті землеустрою, Державний кадастровий реєстратор повинен був відмовити у державній реєстрації земельної ділянки, оскільки здійснивши державну реєстрацію за відсутності висновку державної експертизи землевпорядної документації Державний кадастровий реєстратор порушив вимоги ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.п.70, 107, 110, 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051.

В апеляційній скарзі ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина» посилається на те, що при здійсненні посилання в оскарженій постанові на п.60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, яким передбачено скасування запису у Поземельній книзі Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду, суд першої інстанції фактично ототожнив дві різні за своєю юридичною природою дії, а саме: «реєстрація земельної ділянки шляхом відкриття Поземельної книги та скасування державної реєстрації шляхом закриття Поземельної книги» з «внесенням/скасуванням записів в Поземельній книзі». Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апелянта.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Зазначене передбачено також і п.50, п.107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051.

Згідно п.75 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор, зокрема, присвоює за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру земельній ділянці, що реєструється, кадастровий номер та у випадках, зазначених у пунктах 107-161 цього Порядку, відкриває Поземельну книгу (вносить відповідні записи до неї).

Відповідно до ч.6 ст.16, ч.2 ст.39 Закону України «Про Державний земельний кадастр» дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ст.60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051 запис у Поземельній книзі скасовується Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Апеляційний суд відхиляє посилання ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина» на п.57, п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, оскільки вказані пункти регулюють повноваження державного кадастрового реєстратора у випадках, коли він самостійно приймає рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки у зв'язку з настанням відповідних фактів.

В апеляційній скарзі Миколаївська обласна державна адміністрація посилається лише на те, що скасування в Поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1753 матиме наслідком виключення цієї земельної ділянки із об'єктів цивільних прав, що позбавить облдержадміністрацію, як орган виконавчої влади, який здійснює повноваження орендодавця, розпоряджатися об'єктом державної власності. При цьому, апелянт не наводить обґрунтування в чому полягає незаконність оскарженої постанови, як і не наводить обґрунтування законності дій державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Жовтневому районі Миколаївської області Рябова Д.С. щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 157 га для розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури, підхідного каналу та причальних фронтів в межах території Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за кадастровим номером :01:000:1753.

Законом України «Про місцеві державні адміністрації» до повноважень місцевих державних адміністрацій не віднесено повноваження у сфері формування та реєстрації земельних ділянок.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону місцеві державні адміністрації повинні забезпечувати законність і правопорядок в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Таким чином, Миколаївська обласна державна адміністрація, за відсутності будь-яких повноважень у сфері формування земельної ділянки та присвоєння останній кадастрового номеру, в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції, тим самим визнавши дії державного кадастрового реєстратора правомірними та законними.

Щодо доводів апеляційної скарги ТОВ Миколаївського підприємства «Термінал - Укрхарчозбутсировина» щодо відсутності у заступника прокурора Миколаївської області підстав для звернення з даним позовом, у зв'язку з відсутністю порушень прав позивача, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель всіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої влади, відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011р. №459/2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України», є Держсільгоспінспекція України.

Статтями 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» не передбачено повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі щодо звернення до суду про визнання незаконними дій органів державної влади, у тому числі державного кадастрового реєстратора щодо державної реєстрації земельних ділянок.

Не передбачено таких повноважень і Указом Президента України від 13.04.2011р. №459/2011.

Таким чином, оскільки законодавством визначений орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з таким позовом, апеляційний суд вважає обґрунтованим подання відповідного позову заступником прокурора Миколаївської області в інтересах держави, як позивачем.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційні скарги мають бути залишені без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство «Термінал - Укрхарчозбутсировина», Миколаївської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 14 червня 2016 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець