Справа № 161/6130/16-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6130/16-а
Провадження № 2-а/161/386/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом вказавши, що 26.04.2016 року відповідачем було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ПС2 № 850046 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, в постанові відповідачем зазначено, що вона (позивач) керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI PAJERO SPORT» номерний знак НОМЕР_1 , 26 квітня 2016 року о 14 год. 17 хв. у місті Луцьку по вул. Братковського, 1, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішохода залишалося менше 2-х метрів, чим порушив п.п. 15.10 «в» ПДР. Проте, при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 850046 від 26.04.2016 року поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції ОСОБА_2, складену стосовно нього за ч. 1 ст. 122.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених в адміністративному позові. Крім того, позивач пояснив, що здійснив зупинку автомобіля напроти входу будинку в якому він мешкає, на прилеглій до нього території, оскільки на стоянці, що належить його батьку, незаконно стояли інші транспортні засоби. Зупинка була здійснена для розвантаження мішків з сіллю . В даному випадку вимоги ПДР України ним порушені не були. Також, всупереч вимог КУпАП відповідач не в повній мірі розяснив позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Просив адміністративний позов задовольнити.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених в адміністративному позові та пояснень позивача. Крім того, вказав, що відповідачем переплутано поняття «зупинка» та «стоянка», не зясовані всі обставини справи та не було надано позивачу можливості надати свої пояснення. Просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку рядовий поліції ОСОБА_2С в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був завчасно та належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, що міститься у матеріалах справи. Заяву про розгляд справи за його відсутності, письмові заперечення проти позову відповідач суду не надав.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові та інші докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.04.2016 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку рядовим поліції ОСОБА_2 було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 850046 за ст.122 КУпАП України (а.с. 13).

З вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 , 26 квітня 2016 року о 14 год. 17 хв. у місті Луцьку по вул. Братковського, 1, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішохода залишалося менше 2-х метрів, чим порушив п.п. 15.10 «в» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

П.п. 15.10 «в» Правил дорожнього руху України передбачено, що стоянка транспортного засобу забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Згідно до п. 2.12 ПДР власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором Джуренком О.М. не зясовано всіх обставин справи, позивачу ОСОБА_1 не в повній мірі розяснено його права, а саме не розяснено право надати пояснення, подати докази, заявити клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, що є порушенням процесуального права й основних конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано, а тому суд бере до уваги лише доводи позивача та його представника.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

При розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 відповідач, інспектор поліції ОСОБА_2 не взяв до уваги усні пояснення позивача, порушив процесуальні права позивача, передбачені законом, зокрема право надати письмові пояснення щодо інкримінованих правопорушень та долучити їх до постанови, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що дії інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Луцьк рядового поліції ОСОБА_2, щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є протиправними, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 850046 від 26.04.2016 року підлягає скасуванню.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 850046 від 26.04.2016 року поліцейського роти № 2 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції ОСОБА_2, складену відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4