Справа № 2-а-98/11
Суддя: Шершак М. І.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-98/2011р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого -судді Шершак М.І.

при секретарі - Українець Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до старшого державного податковою ревізора інспектора відділу контролю- перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції в м. Суми ОСОБА_2, головного державного податкового ревізора інспектора відділу контролю-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції в м. Суми ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом мотивує вимоги тим, що відповідачі незаконно без відповідного дозволу і погодження проводили документальну перевірку субєкта господарської діяльності ОСОБА_1, під час його тимчасової відсутності, дані у звіті за результатами перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд визнати незаконними дії інспекторів ревізорів ДПІ у м. Суми.

У судовому засіданні позивач і йото представник вимоги підтримали.

Відповідачі з позовом не згодні зазначають, що при проведенні документальної перевірки вони діяли в спосіб і порядок передбачений діючим законодавством, ОСОБА_1Р, був повідомлений про перевірку , документація надавалась за його згодою, накази про проведення перевірки були видані, вважають, що вони не порушили права позивача.

Суд заслухавши сторони по справі свідків, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню згідно наступного:

Як було встановлено під час судового засідання, що в липні 2009 року проводилась документальна перевірка субєкта господарської діяльності ОСОБА_1, останній 08 жовтня 2003 року зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Сумської міської ради, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (а.с.7).

У період з 30 червня 2009 року по 06 липня 2009 року озивач згідно з даними фінансово - господарської звітності здійснював підприємницьку діяльність знаходячись на трощеній системі оподаткування, за видом діяльності: здача в оренду та суборенду нерухомого майна, власного майна, операції з нерухомості.

У вказаний період позивач згідно з даними фінансово - господарської звітності здійснював підприємницьку діяльність знаходячись на загальній системі оподаткування.

ОСОБА_4 податковою інспекцією в місті Суми з 15 червня 2009 року по 06 липня 2009 року була проведена перевірка своєчасності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, обов'язкових платежів суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2006 ройу по 31 березня 2009 року.

Вказана перевірка була проведена згідно плану графіку перевірок на 2 квартал 2009 року та відповідно до направлення на перевірку №2553 від 30 червня 2009 року. Про доведення перевірки позивача особисто було повідомлено письмовим повідомленням, що підтвердив представник позивача в судовому засіданні.

Вказана перевірка була проведена в приміщенні відповідача, оскільки представники відповідача з метою проведення перевірки за адресою реєстрації позивача не змогли її провести, так як вказане приміщення було закрито, а позивач відсутній, однак до відповідача повернувся представник позивача, який представляв його інтереси підчас проведення перевірки, зауважень щодо проведення перевірки в приміщенні відповідача на час її проведення ні позивач, а ні його представник не вказував.

За результатами вказаної перевірки було складено акт № 4885/17-1016//90 від 09 липня 2009 року (а.с.11-45).

На підставі вказаного акту були винесенні податкові повідомлення рішення № /0/47409 та № /0/47410 від 14 липня 2009 року.

Вказані податкові повідомлення рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку до Державної податкової інспекції в місті Суми. Рішенням Державної податкової інспекції в місті Суми від 18 вересня 2009 року № 62342/С/25-010/75ск про результати розгляду первинної скарги (а.с.48-60), податкові повідомлення-рішення від 14 липня 2009 року № /0/47409 та № /0/47410 були залишені без змін, а скарга СПД ФО ОСОБА_1 без задоволення.

Також позивач оскаржив вказані податкові повідомлення рішення до Державної податкової адміністрації Сумської області.

Рішенням Державної податкової адміністрації Сумської області про результати розгляду повторної скарги було частково скасовано податкове повідомлення-рішення № /0/47410 від 14 липня 2009 року в частині застосування штрафних санкцій в сумі 2040 грн. та в цій частині рішення ДПІ в м. Суми від 18 вересня 2009 року № 62342/С/25-010/75ск прийняте за результатами розгляду первинної скарги, а в іншій частині вказані рішення залишено без змін. Податкове повідомлення-рішення № /0/47409 від 14 липня 2009 року залишено без змін, а повторну скаргу СПД ФО ОСОБА_1 без задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ФОП ОСОБА_1 застосовуючи спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва за підсумками 2 кварталу 2007 року перевищив гранично допустимі обсяги виручки, визначені статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року № 727/98. Перевищення виручки від реалізації продукції 500 000 грн. відповідно банківських виписок, наданих на перевірку ФОП ОСОБА_1 відбулося 5 червня 2007 року, сума якого склала 74967,31 грн. (574967,31 грн. - 500000 грн.). Дану суму перевищення гранично допустимих обсягів виручки ФОП ОСОБА_1 не задекларував у відповідності до вимог ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів «Про прибутковий податок з громадян» та пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9, п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Як слідує з акту перевірки та пояснень представника відповідача, у зв'язку з тим, що первинні документи, в підтвердження сум валових витрат, що були понесені у відповідності до отриманого доходу в період з 2 кварталу 2007 року по 2 квартал 2008 року та задекларовані ФОП ОСОБА_1 у період з 3 кварталу 2008 року по 1 квартал 2009 року на перевірку не надані, валові витрати визначені у відповідності до норм витрат затверджених Головною державною податковою інспекцією України 18 січня 1993 року № 36-32, у розмірі 25 відсотків до суми валового доходу.

Перевіркою встановлено заниження чистого доходу отриманого в 2007 році на суму 483706 грн. 86 коп. в результаті заниження валового доходу на суму 644942,48 грн. та заниження валових витрат на суму 161235 грн. 62 коп. У відповідності до підпункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» перевіркою донараховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 2556,03 грн. (чистий дохід 483706,86 грн. х 15%). За 2008 рік установлено заниження чистого доходу сумі 691932,19 грн. в результаті заниження валового доходу на суму 80921,69 грн. отриманих коштів на дані послуги та завищення валових витрат на суму 611010,50 грн. Перевіркою донарахований податок з доходів фізичних осіб у сумі 103789,83 грн. (чистий дохід 691932,19 грн. х 15%).

За 1 квартал 2009 року встановлено заниження чистого доходу на суму 61331,55 грн. в результаті завищення валового доходу на суму 5060,93 грн. та завищення валових витрат на суму 66392,48 грн. Перевіркою донарахований податок з доходів фізичних осіб у сумі 9199,73 грн. чистий дохід 61331,55 грн. х 15%).

За висновком перевірки з урахуванням порушень підпунктів 9.12.1 та 9.12.2 пункту 9.12 ст. Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», статті із Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 року №13-92, із змінами та доповненнями, пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року №334/94-ВР, із змінами та доповненнями, за результатом перерахунку було донараховано до сплати податок з доходів фізичних осіб в сумі 185545,59 грн. в тому числі за 2007 рік -72556,03 грн., за 2008 рік - 103789,83 грн., за 1 квартал 2009 року - 9199,73 грн.

За результатами перевірки ДШ в м. Суми прийняте податкове повідомлення-рішення від 14 липня 2009 року №/0/47409, яким визначено податкове зобов'язання по податку доходів фізичних осіб в сумі 185545,59 грн.

Статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» передбачено, що для суб'єктів малого підприємництва проваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, зокрема для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тисяч гривень. Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до статті 5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» у разі порушення вимог встановлених статтею 1 цього Указу, зокрема при перевищенні обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік (500 тисяч гривень) платник єдиного податку, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу), повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, порядок якої регулюється IV розділом Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 «Про прибутковий податок з громадян».

Пунктом 22.10 статті 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-УІ, із змінами та доповненнями, встановлено, що Декрет Кабінету Міністрів від 26 грудня 1992 року №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» втратив чинність, крім розділу IV у частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 цього Закону та діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно із підпунктом 9.12.2 пункту 9.12 статті 9 зазначеного Закону якщо фізична особа - суб'єктів підприємницької діяльності отримує інщі доходи, ніж визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами. встановленими цим Законом для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Підпунктом 4.2.8 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначено, що до складу загально-місячного оподатковуваного доходу включається оподаткований дохід (прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів попередніх податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді платником додатку або нарахований податковим органом згідно із законом.

Згідно частини З статті 11 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва» від 19 жовтня 2000 року №2063-111, із змінами та доповненнями, спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності може застосовуватися поряд з діючою загальною системою оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва.

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13- 92 «Про прибутковий податок з громадян» оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з держанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та ОСОБА_4 комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

Пунктом 7.1 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначено, що ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Як встановлено в судовому засіданні, в зв'язку з тим, що обсяг виручки від наданих послуг ФОП ОСОБА_1 5 червня 2007 року перевищив 500 000 гривень та у зв'язку з втратою ним права перебування на спрощеній системі оподаткування, у відповідності до пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, пунктів 9.3 та 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», підприємець повинен був зареєструватись платником податку на додану вартість до кінця звітного податкового періоду та подавати декларацію з податку на додану вартість до податкової інспекції починаючи з 1 липня 2007 року.

На підставі п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» перевіркою встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 211599 грн., в тому числі за липень 2007 року - 19666 грн., за серпень 2007 року - 18480 грн. за вересень 2007 року - 14033 грн. за жовтень 2007 року - 19193 грн., за листопада 2007 року - 20283 грн. за грудень 2007 року - 22340 грн., за січень 2008 року -7781 грн. за лютий 2008 року - 11359 грн., за березень 2008 року - 32902 грн., за квітень 2008 року - 8644 грн., за травень 2008 року 18791 грн., за червень 2008 року -18127 грн. Крім того, являючись платником податку на додану вартість з липня 2008 року ФОП ОСОБА_1 занизив податок на додану вартість на загальну суму 50387 грн., в тому числі за липень 2008 року у сумі 17226 грн. за серпень 2008 року - 1802 грн., за жовтень 2008 року - 1846 грн., за листопад 2008 року - 1135 грн., за грудень 2008 року - 121006 грн., за січень 2009 року - 5173 грн., за лютий 2009 року - 5569 грн., за березень 2009 року - 5630 грн. Порущення зазначених статей Закону виникло в результаті не включення приватним підприємцем до складу податкового зобов'язання податку на додану вартість суми кощтів отриманих на розрахунковий рахунок за суборенду та оренду нежитлових приміщень, меблів та компенсації за електроенергію, комунальні та телекомунікаційні послуги, що підтверджується виписками з банківських рахунків приватного підприємця.

В порушення п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» ФОП ОСОБА_1 недодані декларації податку на додану вартість за липень 2007 року, за серпень 2007 року, за вересень 2007 року, за жовтень 2007 року, за листопад 2007 року, за грудень 2007 року, за січень 2008 року, за лютий 2008 року, за березень 2008 року, за квітень 2008 року, за травень 2008 року, за червень 2008 року, за грудень 2008 року, за січень 2009 року, за лютий 2009 року, за березень 2009 року.

За розглядом матеріалів перевірки ДПІ в м. Суми прийняте податкове повідомлення - рішення від 14 липня 2009 року "№/0/47410, яким визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 261986 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 133150 грн., (2720 грн. + 119425,50 грн. + 11004,50 грн.) відповідно до підпунктів 17.1.1, 17.1.2 та 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами».

Відповідно до п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, ш;о підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість). Особи, які підпадають під визначення цього пункту Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (п. 9.3 ст. 9 Закону).

Підпунктом 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом. Особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (роби, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як, оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно підпункту «а» п.п. 4.2.2 п. 4,2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими зондами» контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Підпунктом 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 вказаного Закону встановлено, що у разі коли, контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «а» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого пп. 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податковою зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати зниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору «(обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу,яке не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Відповідно до підпункту «а» п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами» податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, заначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку (п.п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону).

Згідно п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст. 9 цього Закону. Пунктом 9.4 ст. 9 вказаного Закону передбачена відповідальність за не нарахування та несплату податку.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований платником податку на додану вартість17 липня 2008 року (свідоцтво №100128849). Таким чином, штрафні санкції відповідно до п.п. 17.1.1, п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за неподання декларації з податку на дану вартість за липень 2007 року, за серпень 2007 року, за вересень 2007 року, за жовтень 07 року, за листопад 2007 року, за грудень 2007 року, за січень 2008 року, за лютий 2008 року, за березень 2008 року, за квітень 2008 року, за травень 2008 року, за червень 2008 року не застосовуються, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення рішення № 01561701/0/47410 від 14 липня 2009 року в частині штрафних санкцій було скасовано ДПА в Сумській області.

В судовому засіданні представник позивача зазначав, що під час проведення вказаної перевірки, інтереси позивача представляла не уповноважена особа, оскільки ОСОБА_5 мав доручення від громадянина України ОСОБА_1, а не від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Однак суд вважає такі доводи позивача безпідставними, оскільки листом від 21 травня 2009 року № 33434/с 17-1011 (а.с.162), який ОСОБА_1 отримав 23 травня 2009 року, що підтверджується копією поштового повідомлення (а.с.162), ФОП ОСОБА_1 особисто був повідомлений про час проведення планової виїзної документальної перевірки. Зауважень, щодо неналежного виконання умов доручення уповноваженою особою ОСОБА_5, позивач суду не надав. Посилання представника позивача, як на підтвердження своєї позиції, на висновок експертного економічного дослідження № 62/10 (а.с.102-132) є безпідставним, оскільки для проведення вказаного дослідження позивачем був наданий пакет документів первинної бухгалтерської звітності, який є відмінним від тих, які надавалися позивачем ОСОБА_4 податковій інспекції в місті Суми для проведення перевірки. Про обов'язок надання ОСОБА_4 податковій інспекції в місті Суми всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій та розрахунків по податкових та інших обов'язкових платежів до бюджету та державних цільових фондів позивач був повідомлений листом від 21 травня 2009 року. В судовому засіданні не зміг пояснити чому на перевірку були надані не всі документи підставі яких робилося експертне дослідження.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що планова виїзна документальна перевірка позивача проведена ОСОБА_4 податковою інспекцією в місті Суми на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а податкові повідомлення ріщення Д° /0/47409 та № /0/47410 від 14 липня 2009 року відповідають вимогам чинного законодавства України, таким чином вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст, ст.ст, 11, 71, 94, 99-103,160-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до старшого державного податкового ревізора інспектора відділу контролю-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції в м. Суми ОСОБА_2, головного державного податкового ревізора інспектора відділу контролю-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції в м. Суми ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними, за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду, через Зарічний райсуд м. Суми на протязі 10 діб з часу проголошення.

Суддя М.І.Шершак