Справа № 161/6630/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6630/16-а
Провадження № 2-а/161/412/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

В складі : головуючого судді Івасюти Л.В.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позов мотивує тим, що у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р. йому, 05.06.2008р. було призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати, визначеної у наданій прокуратурою Волинської області довідці.

У зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 «Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», 04.02.2013р. він звертався до управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку (далі Пенсійного фонду) із заявою про перерахунок пенсії (довідка прокуратури Волинської області про розмір заробітної плати №18/18 від 30.01.2013р.). Після звільнення 03.03.2014р. з органів прокуратури, ним 12.03.2014р. до Пенсійного фонду було подано заяву про проведення перерахунку пенсії, а також довідку прокуратури Волинської області від 11.03.2014р. №18/59 щодо розміру його заробітної плати. У квітні 2016 року він звернувся до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (правонаступника управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку) з письмовою заявою про проведення йому перерахунку пенсії, згідно останньої наданої ним довідки прокуратури Волинської області №18-71 від 03.02.2016року, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів". Рішенням відповідача від 20.04.2016р. йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії , у зв'язку з тим, що "...Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 " Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" згідно чого виключено п. 4 вищезгаданої постанови, з абз. 1, п. 5 виключено слово перерахунок" відповідно до якого скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась, зокрема, згідно з Законом України «Про прокуратуру»". В той же час, з відповіді відповідача від 20.04.2016р. вих. № 33/м-01 йому стало відомо, що за результатами проведеного Пенсійним фондом перерахунку його пенсії, її розмір встановлено із розрахунку 80 відсотків від сум місячних заробітних плат, зазначених у згаданих вище довідках прокуратури Волинської області №18/18 від 30.01.2013р. та №18/59 від 11.03.2014р.щодо розміру його заробітної плати. Вважає рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову в перерахунку його пенсії згідно довідки прокуратури Волинської області №18-71 від 03.02.2016р. та рішення щодо перерахунку його пенсії, із розрахунку 80 відсотків від сум місячних заробітних плат, зазначених у довідках прокуратури Волинської області №18/18 від 30.01.2013р., а також №18/59 від 11.03.2014р. протиправним і таким, що порушує його право на соціальний захист, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 20.04.2016р. щодо відмови йому в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-71 вих. від 03.02.2016р.; зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01.01.2016р. перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-71 вих. від 03.02.2016р. без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії; зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести йому перерахунок пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітної плати з 20 квітня 2015 року, згідно довідки прокуратури Волинської області про розмір заробітної плати №18/59 від 11.03.2014року та виплатити недоотримані кошти за цей період.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити.

Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та письмове заперечення проти позову, адміністративний позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні повністю.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з серпня 1991 року по березень 2014 року працював в органах прокуратури Волинської області на прокурорсько-слідчих посадах. З червня 2008 року він отримує пенсію за вислугою років на підставі ст.501 Закону України

№1789-ХІІ від 05.11.1991р. «Про прокуратуру». Наказом №86к від 03 березня 2014 року він був звільнений з органів прокуратури за власним бажанням. У період з 2008по 2014 роки йому неодноразово здійснювали перерахунки розміру пенсії.

Як встановлено судом, на момент призначення пенсія позивачу була обчислена в розмірі 90% від заробітної плати згідно довідок прокуратури Волинської області від 04.06.2008 року № 18/288 та № 18/292.

Відповідно до заяви від 04.02.2013 року позивачу проведено перерахунок пенсії згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року, на підставі довідки прокуратури Волинської області від 30.01.2013 року № 18/18 у розмірі 80 відсотків від заробітної плати.

Відповідно до заяви від 12.03.2014 року позивачу проведено перерахунок пенсії згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та постанови Кабінету Міністрів України

№ 505 від 31.05.2012 року, на підставі довідки прокуратури Волинської області від 11.03.2014 року № 18/59 у розмірі 80 відсотків від заробітної плати. Отже, безпідставне твердження позивача про проведення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітної плати з 20 квітня 2015 року, згідно довідки прокуратури Волинської області від 11.03.2014 року № 18/59 та виплатити недоотримані кошти за цей період, оскільки згідно вказаної довідки пенсія вже перерахована та платиться на даний момент.

З матеріалів справи вбачається, що 13 квітня 2016 року позивач звернувся до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-71 вих. від 03.02.2016 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України від № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Як вбачається з матеріалів справи, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії в розмірі 90% від заробітної плати Луцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було відмовлено, у зв'язку з тим, що перерахунки за заявами прокурорів із збільшеного заробітку по відповідних категоріях працівників проводились та мають проводитись за чинники на дату перерахунку нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 (втрата чинності крім окремих положень від 15.07.2015 року, підстава 1697-18, 578-19), та у порядку відповідних частин цієї ж статті. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.01.1991року, а саме: ч. 18 цієї статті передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідач посилається на те, що в Законі України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014року норми щодо перерахунку пенсії відсутні.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 названого Закону (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 цього ж Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

До ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в подальшому вносились певні зміни.

Зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року, зокрема, до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві, та перехідні положення» названого Закону, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим ним Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, позивачу пенсія була призначена у 2008 році, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначали механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХП.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року (справа №21-420а13) стосовно внесених змін до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами,в тому числі і Законом України "Про прокуратуру".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як слідує із змісту вищевказаних рішень Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21 -348а1 ) та від 17 грудня 2013 року (справа №21 -445а13 ).

Беручи до уваги вищевикладене, необхідною умовою для перерахунку пенсії позивачу є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч. 13 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ держава взяла па себе

обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи із розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та «передбачуваності».

Відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Посилання відповідача у своїх запереченнях на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, згідно з якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, обсяг прав позивача не може бути звуженим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року , і під час проведення перерахунку пенсії позивача повинна бути враховано норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, без обмеження її граничного розміру.

За таких обставин, відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки прокуратури Волинської області № 18-24 вих. від 22.01.2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону У країни Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Суд вважає, що рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії позивачу за вислугу років є протиправним, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести н обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій та приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за попереднім місцем проживання позивача є Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України, яке повинно було перерахувати йому пенсію згідно довідки прокуратури Волинської області від 03.02.2016 року № 18-71 вих., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та здійснити ОСОБА_1 виплати зазначених коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що слід визнати незаконними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі вищевказаної довідки прокуратури Волинської області; та зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури .

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, слід стягнути з Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551, 20грн. (а.с.1)

Керуючись ст.ст. 7, 71 ч.2, 99, 159-163 КАС України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", ст. ст. 19, 22, 58 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 20.04.2016р. щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-71 вих. від 03.02.2016р.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01.01.2016р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-71 вих. від 03.02.2016р. без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести ОСОБА_1, перерахунок пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітної плати з 20 квітня 2015 року, згідно довідки прокуратури Волинської області про розмір заробітної плати №18/59 від 11.03.2014року та виплатити недоотримані кошти за цей період.

Стягнути з Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в користь ОСОБА_1 551,20грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 копійок) понесених судових витрат по справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта