Справа № 826/3387/16
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/3387/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2016 року № 826/3387/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в скороченому проваджені адміністративну справу

за позовом

Державної екологічної інспекції у м. Києві

до

Державного підприємства «Київмашсервіс»

про

тимчасову заборону виконання робіт,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Державна екологічна інспекція у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Державного підприємства «Київмашсервіс» (далі по тексту – відповідач) про тимчасову заборону ДП «Київмашсервіс» виконання робіт з експлуатації артезіанської свердловини без дозволу на спеціальне водокористування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, встановлено ряд порушень ДП «Київмашсервіс».

Відповідач заперечень проти позову до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем проведено перевірки ДП «Київмашсервіс» дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами яких складені акти перевірки №05/80а від 14.08.2015р. та №05/74а від 12.02.2016р.

На підставі зазначених актів перевірки позивачем винесені приписи від 14.08.2015р. №05/25п та від 12.02.2016р. №05/36п, якими зобов’язано відповідача усунути порушення:

- отримати дозвіл на спеціальне водокористування до 14.03.2016р.;

- здійснювати облік забору води до 14.03.2016р.;

- виконувати заходи щодо запобігання забрудненню водних об’єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з території до 14.03.2016р.;

- укласти договір на відкачку стічних вод з вигрібної ями до 14.03.2016р.;

- оснастити повіреними пристроями та вимірювальною апаратурою, що здійснюють облік об’ємів забору води з артезіанської свердловини до 14.03.2016р.;

- надати довідку про кількість забраної води із артезіанської свердловини з 14.01.2013р. по 12.02.2016р. до 29.02.2016р.

Відповідачем не надано суду доказів виконання вимог приписів Державної екологічної інспекції у м. Києві від 14.08.2015р. №05/25п та від 12.02.2016р. №05/36п.

Відповідно до копії квитанції №ПН6988 від 19.02.2016р. директором ДП «Київмашсервіс» сплачено адміністративний штраф у розмірі 255,00грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991р. № 1264-XII (далі по тексту – Закон № 1264-XII) відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно з статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об'єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об'єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Державній охороні від негативного впливу несприятливої екологічної обстановки підлягають також здоров'я і життя людей.

Частиною другою статті 10 зазначеного Закону встановлено, що діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 44 Водного кодексу України від 06.06.1995р. №213/95-ВР водокористувачі зобов'язані:

1) економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; 2) використовувати воду (водні об'єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; 3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; 4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; 5) не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об'єктам та об'єктам навколишнього природного середовища; 6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої; 7) здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; 8) здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод; 9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; 10) безперешкодно допускати на свої об'єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію; 11) своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства; 12) своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень; 13) здійснювати невідкладні роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об'єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством; 14) виконувати інші обов'язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Згідно з статтею 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

У той же час, згідно з частиною третьою статті 16 Закону № 1264-XII державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів належить реалізація державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів (пункт “а” частини першої статті 20-1 Закону № 1264-XII).

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року № 429 затверджено Положення про територіальні органи Держекоінспекції України, основними завданнями якої є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території.

Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується (пункт 1 Положення № 429).

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 зазначеного Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов’язкові для виконання приписи.

Частиною 5 статті 4 Закону України від 05.04.2007, № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

У зв’язку з тим, що Державним підприємством «Київмашсервіс» не усунуті зазначені вище порушення вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони водних ресурсів, що створює загрозу в сфері їх використання, адміністративний позов Державної екологічної інспекції у місті Києві підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в порядку, встановленому ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної екологічної інспекції у місті Києві задовольнити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко