Справа № 826/23707/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 червня 2016 року 11:36 № 826/23707/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Грицик А.С.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся адвокат ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що відмова у наданні інформації, що запитувалась позивачем є необґрунтованою, оскільки питання, поставлені позивачем в адвокатському запиті відносно надання щодо посади та прізвища, імені та по-батькові службової особи (касира) АТ «Дельта Банк», що підписала документ під назвою «Квитанція №ПН 1173893» є запитом адвоката щодо надання інформації, яка пов'язана із здійсненням підприємством діяльності з надання банківських послуг, тобто належить до сфери компетенції та контролю ПАТ «Дельта Банк». При цьому, отримання такої інформації є необхідним для здійснення належного представництва інтересів ОСОБА_3 позивачем як адвокатом. Крім того, позивач зазначає, що ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» не містить прямої заборони на доступ третіх осіб до персональних даних та навпаки передбачає можливість такого доступу за умови забезпечення виконання вимог Закону України «Про захист персональних даних», однак відповідачем в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 17 Закону України «Про захист персональних даних» не зазначено причину відмови у доступі до персональних даних, тобто така відмова не є вмотивованою.

У позовній заяві позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка полягає у ненаданні запитуваної інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 01.07.2015 року №01-07-15-ДБ;

Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надати адвокату ОСОБА_1 інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 01.07.2015 року №01-01-15-ДБ.

В ході судового розгляду даної справи позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав того, що АТ «Дельта Банк» не мав правових підстав щодо надання на запит ОСОБА_1 інформації, яка є одночасно персональними даними та конфіденційною інформацією, з огляду на обмеження, встановлені чинним законодавством України.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновків про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2015 року позивачем направлено до ПАТ «Дельта Банк» запит (в порядку ст.. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (вих. №01-07-15-ДБ), в якому зазначив, що між ним та ОСОБА_3 укладено угоду про надання правової допомоги від 20.06.2014 року.

В даному запиті зазначено, що 03.12.2014 року ОСОБА_3 здійснено через ПАТ «Дельта Банк» касову операцію, згідно якої поповнено поточний рахунок ОСОБА_4 в ПАТ «Укексімбанк», однак отримувач в особі ОСОБА_4 грошові кошти станом на дату подання вказаного запиту не отримала.

У зв'язку з наведеним у вказаному запиті позивач просив надати інформацію щодо посади та прізвища, імені, по-батькові службової особи (касира) АТ «Дельта Банк», що підписала документ під назвою «Квитанція №ПН 1173893».

При цьому, позивач вищевказану інформацію просив надати у вигляді завірених копій документів, а в разі відсутності документів - у вигляді листа з посиланням на джерела інформації.

За результатами розгляду даного запиту відповідач листом №05-3026764 від 02.07.2015 року надав відповідь, якою відмовив у наданні запитуваної інформації з підстав того, що банк не має правових підстав щодо надання інформації, яка є одночасно персональними даними та конфіденційною інформацією, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України.

Незгода позивача із вказаною відмовою в наданні запитуваної інформації зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 р. регулює порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес (далі - Закон №2939-VI).

Частиною 1 ст. 1 Закону №2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI передбачено гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації.

Так, право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2000 р. №2297-VI (далі - Закон №2297-VI).

При цьому, Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Відповідно до ст. 2 Закону №2297-VI персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 5 Закону №2297-VI об'єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Частиною 4 ст. 6 Закону №2297-VI визначено, що первинними джерелами відомостей про фізичну особу є: видані на її ім'я документи; підписані нею документи; відомості, які особа надає про себе.

Персональні дані обробляються у формі, що допускає ідентифікацію фізичної особи, якої вони стосуються, не довше, ніж це необхідно для законних цілей, у яких вони збиралися або надалі оброблялися.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є адвокатом та має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 19.06.2014 року.

З метою належного виконання угоди про надання правової допомоги від 20.06.2014 року, укладеною між позивачем та ОСОБА_3 01.07.2015 року подано до АТ «Дельта Банк» запит №01-07-15-ДБ стосовно отримання інформації щодо посади та прізвища, імені, по-батькові службової особи (касира) АТ «Дельта Банк», що підписала документ під назвою «Квитанція №ПН 1173893».

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

При цьому, суд звертає увагу, що жодних зауважень щодо форми та змісту адвокатського запиту відповідач до суду не надав, а судом не встановлено.

Частиною 3 ст. 17 Закону №2297-VI відмова у доступі до персональних даних допускається, якщо доступ до них заборонено згідно із законом.

У повідомленні про відмову зазначаються: 1) прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка відмовляє у доступі; 2) дата відправлення повідомлення; 3) причина відмови.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

При цьому, відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Як вбачається з адвокатського запиту №01-07-15-ДБ від 01.07.2015 року запитувана інформація є інформацією про особу як про працівника банку, а не особиста інформація про особу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненадання запитуваної у адвокатському запиті №01-07-15-ДБ від 01.07.2015 року інформації.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону №2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Статтею 20 Закону №2939-VI визначено строк розгляду запитів на інформацію.

Так, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконав покладений на нього обов'язок щодо надання відповіді на запит по суті.

Оскільки саме на розпорядника інформації чинним законодавством покладено обов'язок щодо надання відповіді на запит або ж обґрунтованої відмови в задоволенні запиту, враховуючи, що суд прийшов до висновку про необґрунтованість відмови у наданні запитуваної інформації, суд з метою повного та належного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надати адвокату ОСОБА_1 інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 01.07.2015 року №01-01-15-ДБ.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо ненадання запитуваної інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 01.07.2015 року №01-07-15-ДБ.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надати адвокату ОСОБА_1 інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 01.07.2015 року №01-01-15-ДБ.

Судові витрати у розмірі 487,20 грн. стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов