Справа № 810/5628/15
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2016 р. м. Київ К/800/10770/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Білуги С.В. Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року

у справі № 810/5628/15

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області

про поновлення на роботі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ГУ МВС України в Київській області про визнання незаконним та скасування наказу від 06 листопада 2015 року № 591 о/с про її звільнення з органів внутрішніх справ; поновлення її на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1

ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом ГУ МВС України в Київській області від 06 листопада 2015 року за № 591 о/с, згідно з пунктами 10 та 11 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів), з посади старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідачем дотримано норми Закону України «Про Національну поліцію» під час звільнення ОСОБА_1

Однак, висновок судів є передчасним та таким, що зроблений без повного та всебічного з'ясування обставин у справі.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, ОСОБА_1 була попереджений про звільнення через скорочення штатів в силу закону.

Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника в новоутвореній установі відповідно до вказаного Закону не є обов'язком роботодавця.

Разом з тим, приписами пунктів 9, 10, 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Таким чином, Законом України «Про Національну поліцію» передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

З аналізу вказаних норм слідує, що працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений пунктом 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Так, судами першої та апеляційної інстанції зроблено висновок, що ОСОБА_1 не подавала заяву про прийняття на службу до органів поліції Київської області, що в силу Закону України «Про Національну поліцію» вважається відсутністю згоди на проходження служби в поліції.

Разом з тим, позивачем до касаційної скарги додано копію листа Сквирського районного відділу ГУ МВС України в Київській області від 04 листопада 2015 року №12568, відповідно до якого на виконання службової телеграми від 04 листопада №3/6814 направлено на адресу ГУ МВС України в Київській області заяви на призначення працівників до Національної поліції Сквирського відділу ГУ Національної поліції в Київській області на наступних працівників, зокрема ОСОБА_1.

Крім того, в порушення вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи особова справа ОСОБА_1. не витребовувалася та не оглядалася, представником відповідача, для огляду в судовому засіданні, не надавалася.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки рішення судів прийняті по недостатньо з'ясованим і перевіреним обставинам справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до пункту 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, рішення у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про поновлення на роботі, направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді С.В. Білуга

М.М. Заїка