Справа № 569/12602/15-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бердій М.А.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"23" червня 2016 р. Справа № 569/12602/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3, Рівненського міського голови - Хомка Володимира Євгеновича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "14" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненського міського голови - Хомка Володимира Євгеновича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" , Житлово-комунальне підприємство "Галицьке" про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року житель м.Рівне ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до суду у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Рівненської міської ради та Рівненського міського голови в частині невиконання покладених на них обов"язків щодо забезпечення позивачу належних умов проживання;

- зобов"язати виконавчий комітет Рівненської міської ради затвердити проектно-кошторисну документацію та розробку проекту виконання робіт для покращення умов проживання в АДРЕСА_1 в строк не пізніше 1-го місяця з дня набрання рішенням суду законної сили;

- зобов"язати виконавчий комітет Рівненської міської ради та Рівненського міського голову розглянути питання щодо фінансування та виділити відповідні кошти на виконання ремонтних робіт для покращення умов проживання в АДРЕСА_1 в строк не пізніше 3-х місяців з дня набрання рішенням суду законної сили;

- зобов"язати виконавчий комітет Рівненської міської ради та Рівненського міського голову компенсувати позивачу вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт для покращення умов проживання в АДРЕСА_1 у випадку несвоєчасного виконання попередньої вимоги;

- стягнути з виконавчого комітету Рівненської міської ради та Рівненського міського голови моральну шкоду на користь позивача в розмірі 100 000 грн.

Постановою Рівненського міського суду від 14 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов"язано Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради затвердити проектно-кошторисну документацію та розробку проекту виконання робіт для покращення умов проживання в АДРЕСА_1, в строк до осінньо-зимового періоду.

Зобов"язано Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради та Рівненського міського голову Хомка В.Є. розглянути питання щодо фінансування та виділити відповідні кошти на виконання ремонтних робіт для покращення умов проживання в АДРЕСА_1, в строк до осінньо-зимового періоду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою поданий ним адміністративний позов, з урахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог та розрахунку інфляційних втрат, в тому числі стягнення з Відповідачів солідарно моральної шкоди в сумі 100 000 грн. та матеріальних збитків в розмірі 66,76 грн. задовольнити в повному обсязі.

З апеляційною скаргою звернувся до суду і Рівненської міський голова Хомко В.Є. у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У своїх апеляційних скаргах апелянти посилаються на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

За змістом статті 15 Житлового кодексу України, статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті: здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду; керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради; здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад; здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов.

Отже, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють безпосереднє управління житловим фондом, який віднесений до комунальної власності.

Відповідно до статті 112 Житлового кодексу України, якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Згідно Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189, жилі будинки державного і громадського житлового фонду підлягають суцільному обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним нормам. Для обстеження стану жилих будинків виконавчий комітет відповідної місцевої Ради призначає комісію, склад якої визначається п.6 зазначеного положення. Відповідно до п.8 вказаного положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

На виконання делегованих Рівненською міською радою повноважень, міською радою за потребою створюються постійнодіючі технічні комісії, повноваження та склад яких затверджується рішенням виконавчого комітету відповідної міської ради.

Так, згідно комісійного акту обстеження квартири № 68, житлового будинку по АДРЕСА_1, від 08 жовтня 2013 року, - житловий будинок АДРЕСА_1 - 9-ти поверховий, 1986 року побудови, стіни - силікатна цегла, дах - суміжний, покрівля - руберойдна. Квартира двокімнатна, приватизована, знаходиться на 9-му поверсі, одна з кімнат кутова. На момент обстеження в квартирі на стелі виявлені темні плями. Комісія вирішила з метою встановлення причин походження темних плям на стелі квартир 9-го поверху 1-го під"їзду зазначеного будинку, УЖКГ замовити в Рівненському філіалі державного дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція» технічний звіт.

За витягами про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», позивачу належить на праві приватної власності 50/100 житлової секції 67-68 по АДРЕСА_1, які він придбав на підставі договорів купівлі-продажу 15.11.2004 року та 24.05.2005 року.

Листом начальника УЖКГ Геми І. від 25.01.2010 року повідомлено позивача, що внутрішньобудинкові інженерні мережі теплопостачання в підвальному приміщенні даного гуртожитку знаходяться в незадовільному технічному стані та потребують капітального ремонту. З метою встановлення причин виникнення сирості в квартирах 1-го та 2-го під"їзду гуртожитку по АДРЕСА_1, необхідно виготовити технічне заключення, яке розробляється спеціалізованою організацією, роботи якої фінансуються за рахунок коштів місцевого бюджету, тому питання робіт буде розглядатися після прийняття міського бюджету на 2010 рік.

Рішенням Рівненської міської ради від 17 жовтня 2006 року № 211 прийнято в комунальну власність міста гуртожиток АДРЕСА_1 в м.Рівне, що перебуває на балансі ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод», який передано на баланс ЖКП «Галицьке», знос якого, відповідно до Авізо № 1, станом на день передачі на баланс ЖКП «Галицьке» - 24 січня 2007 року, становить більше 40%.

Листом начальника УЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради від 07.04.2015 року Сахнюка Я. повідомлено позивача, що в 2014 році Рівненським філіалом науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція» розроблено технічний звіт з обстеження та оцінки технічного стану стін і стель квартир 9-го поверху під"їзду № 1, будинку АДРЕСА_1 в м.Рівне. На основі технічного звіту була розроблена проектно-кошторисна документація на капітальний ремонт конструкцій 9-го поверху, 1-го під"їзду житлового будинку АДРЕСА_1 в м.Рівне, відповідно до якої вартість ремонтно-будівельних робіт становить 742 194,00 гривні. У зв"язку з обмеженням бюджетних коштів, призначених на капітальний ремонт житлового фонду м.Рівне на 2015 рік, профінансувати та виконати дані роботи в поточному році немає можливості.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів зазначає, що частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною першою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем у адміністративному процесі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, особа (позивач) повинна довести факт, що вона є суб'єктом відповідних відносин, та на неї поширюється протиправна бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом статті 15 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як відповідача.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спір, порушений позивачем, є за своєю сутністю цивільно-правовим, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права. Отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, а пов'язаний з вирішенням питання щодо зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, не обговорюючи питання правильності застосування судом норм чинного законодавства щодо протиправності дій відповідача, колегія суддів вважає, що Рівненський міський суд Рівненської області, як адміністративний суд, в контексті статті 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом» не може вважатись таким у вказаній справі.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, Рівненського міського голови - Хомка Володимира Євгеновича задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "14" квітня 2016 р. скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Шевченка,45,м.Рівне,33000 Рівненський міський голова -Хомко Володимир Євгенович вул.Соборна,12-А,м.Рівне,33028

4-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" - вул.Д.Галицького, 27,м.Рівне,33027,

Житлово-комунальне підприємство "Галицьке" - вул.Відінська, 40-а,м.Рівне,33027,