Справа № 325/724/16-а
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/325/9/2016 325/724/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді,

в с т а н о в и в:

07 червня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до п. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2012 року; 2) Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до п. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2012 року у розмірі 88 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області № 08-03/726 від 20.05.2016 року, починаючи з 01.05.2016 року з урахуванням різниці, яка була виплачена.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 1999 році позивач був звільнений з посади судді Приазовського районного суду Запорізької області і йому було призначено довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про статус суддів», яке виплачується відповідачем по справі. Згідно довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області № 08-03/726 від 20.05.2016 року заробітна плата судді , який працює на відповідній посаді складає 21750 грн., а саме: посадовий оклад 14500 грн., доплата за вислугу (50 %) 7250 грн. загальний стаж позивача роботи суддею 24 роки, тому на підставі п. 3 ст. 138 «Про судоустрій і статус суддів» розмір довічного грошового утримання судді слід розраховувати як 88 % від зарплати працюючого судді. 25.05.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання судді. 02.06.2016 року відповідач листом № 14/С-9 відмовив позивачу у перерахунку, посилаючись на те, що підстав для перерахунку немає. Зазначені дії позивач вважає незаконними і такими, що суперечать ст. 22, 58 Конституції України, ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та рішенням Конституційного Суду України.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення на позов, у яких вказав, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, у звязку з неприйняттям до 01 червня 2015 року закону щодо призначення спеціальних пенсій, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» «Про статус народного депутата України» та інших законів. У звязку з викладеним, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначені вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Враховуючи, що Законом України від 24.11.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни у ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які передбачають тимчасове обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на рівні 10740 грн., підстав для проведення перерахунку з 01.01.2016 року немає. У звязку з цим, відповідач просив відмовити в позові.

На підставі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, у звязку з розглядом справи в скороченому провадженні без виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Позивач має статус судді у відставці, що підтверджується посвідченням № 00271.

Згідно розпорядження № 123198 від 05.05.2016 року, позивач знаходиться на обліку в УПФУ в Приазовському районі і йому нараховується довічне грошове утримання в розмірі 88 % від заробітку працюючого судді.

Згідно з довідкою ТУ ДСА України в Запорізькій області від 20.05.2016 року № 08-03/726, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці складає 21750,0 грн.

Відповідно до довідки про розмір призначеної пенсії № 426 від 06.06.2016 року, позивачу нараховується сума довічного грошового утримання 18189,60 грн. (без відрахувань), що є меншим від 88 % заробітку судді згідно довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від 20.05.2016 року № 08-03/726.

Відповідно до листаУправління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області № 14/С-9 від 02.06.2016 року, відповідач відмовив позивачу у перерахунку через відсутність підстав, зазначивши, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, у звязку з неприйняттям до 01 червня 2015 року закону щодо призначення спеціальних пенсій, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» «Про статус народного депутата України» та інших законів. У звязку з викладеним, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначені вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Враховуючи, що Законом України від 24.11.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни у ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які передбачають тимчасове обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на рівні 10740 грн., підстав для проведення перерахунку з 01.01.2016 року немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час реалізації права на відставку), судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Призначення і виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється органами Пенсійного фонду за рахунок коштів державного бюджету.

На даний час правові засади організації судової влади, порядок забезпечення судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року (зі змінами).

Так як позивач був звільнений з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку до набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів», при цьому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було призначено відповідно до чинного на той час Закону України «Про статус суддів», то розглядати норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», необхідно у контексті тривалості правовідносин та збереження за позивачем статусу, поняття дії закону в часі, при цьому нормативні правові акти втрачають силу, якщо у дію вводяться нові нормативні акти, які встановлюють інше регулювання аналогічних питань.

Визначені Конституцією України (розділ VІІІ) та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до них високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Про це неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Так, Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення».

В рішенні від 03 червня 2013 року N 3-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) Конституційний Суд України вказав, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Правові позиції з цього приводу щодо звуження прав та свобод суддів у відставці висловив Верховний Суд України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року № 14 та своєму Конституційному поданні від 08 липня 2015 року щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої, абзац четвертий та речення першого абзацу шостої частини п'ятої статті 141 Закону України від 07 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року у взаємозв'язку з положеннями підпункту 5 пункту 2, пункту 17 розділу І, пункту 5 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року стосовно звуження гарантій матеріального та соціального захисту суддів у відставці положенням статті 8, частини першої статті 21, частині першої, пунктів 2, 9 частини п'ятої ст. 126 Конституції України, де вказано, що не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України (зокрема, у рішеннях від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду України, викладених у постанові від 17 березня 2015 року № 21-371а14 за конкретним адміністративним позовом судді у відставці до управління Пенсійного фонду про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язаннями вчинити певні дії щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Також, при вирішенні питання про застосування правових норм у часі до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10 лютого 2015 року № 21-630а14, відповідно до яких зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення та реалізації права на її призначення.

Крім того, суд звертає увагу й на ту обставину, що в наданій позивачем відповідачу довідці ТУ ДСА України в Запорізькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зазначено, що суддівська винагорода позивача враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці. Тобто, цей документ також підтверджує право позивача на перерахунок призначеного йому довічного грошовою утримання судді у відставці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачу були подані достатні матеріали для прийняття рішення про здійснення перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року не був прийнятий закон щодо всіх пенсій, у тому числі спеціальних, тому правові підстави для здійснення перерахунку призначеного позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці відсутні і позивачу було відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Такі посилання представника відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовуються наведеними вище правовими положеннями, зокрема рішеннями Конституційного суду України щодо неможливості звуження статусу судді та норм чинного законодавства.

До того ж, положеннями п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року не передбачено заборони на перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова у здійсненні перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не відповідає вимогам законодавства України. Тому, при вирішенні питання щодо перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідач повинен був врахувати положення закону у редакції саме на дату виникнення та реалізації права на таке утримання, а також ті обставини, що позивач, як суддя у відставці, має право на проведення перерахунку, незалежно від змісту законодавчих актів, що прийняті після призначення довічного грошового утримання судді у відставці, якщо вони звужують зміст та обсяг конституційних гарантій судді у відставці.

Відповідно до ст. 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягають присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 11, 69-72, 158-163, 183-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області № 08-03/726 від 20.05.2016 року, починаючи з 01.05.2016 року з урахуванням різниці, яка була виплачена.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Приазовському районі Запорізької області на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приазовський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.В. Діденко