Справа № 823/511/16
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року справа № 823/511/16

м. Черкаси

12 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сокоренка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної Фіскальної служби України у Черкаській області про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_3, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 за результатами якої був складено акт № 74/23-00-21-0225/НОМЕР_1 від 13.08.2015.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем протиправно складений акт перевірки № 74/23-00-21-0225/НОМЕР_1, оскільки посадовими особами ГУ ДФС у Черкаській області безпідставно проведена фактична перевірка позивача. Представник позивача наголошує, що в направленнях на перевірку, як на підставу контролюючий орган послався на пп. 80.2.2 та пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, тобто фактично підстави для проведення перевірки у відповідача станом на 08.08.2016 були відсутні, а посилання на дані пункти ПК України є лише формальністю.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначених у письмових запереченнях та вважає оскаржувані дії законними та обґрунтованими, вчиненими на виконання діючих норм податкового законодавства та просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Зокрема наголошував, що фактична перевірка магазину підприємця ОСОБА_3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, проведена у присутності підприємця, яка знаходились на місці проведення розрахунків. Дана перевірка проводилася на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 08.08.2015 року № 234, копія якого була вручена платнику до початку проведення перевірки, та направлень на перевірку від 08.08.2015 року № 153 та від 08.08.2015 року № 152, які також були пред'явлені до початку проведення фактичної перевірки. Підставою ж для проведення перевірки слугувало безпосередньо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд встановив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстроване як суб'єкт господарювання 11.03.2008, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за видом діяльності «роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту» та перебуває на обліку у ДПІ.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням ГУ ДФС у Черкаській області від 17.04.2015 № 76-р зобов'язано з метою очищення ринку підакцизних товарів від фальсифікату, протидії незаконному обігу підакцизних товарів провести на території Черкаської області комплекс організаційно-практичних заходів у рамках операції «Акциз-2015».

На виконання даного розпорядження видано наказ ГУ ДФС у Черкаській області від 08.08.2015 № 234 «Про проведення фактичних перевірок» зокрема і ФОП ОСОБА_3

13.08.2015 посадовими особами ГУ ДФС у Черкаській області Ридуном С.О. та Братко В.В. на підставі направлень від 08.08.2015 № 153, 152 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_3 в магазині підприємця за адресою: АДРЕСА_1. Даний наказ та направлення вручені позивачу під підпис 13.08.2015.

За результатами перевірки відповідачем складений акт від 13.08.2015 № 74/23-00-21-0225/НОМЕР_1 "Про результати фактичної перевірки" щодо дотримання вимог чинного законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, яким зафіксовані порушення ч. 2 ст. 17 ЗУ № 481/95-ВР від 19.12.1995.

Також судом встановлено, що позивач скористався порядком адміністративного оскарження вказаних дій звернувшись до ГУ ДФС у Черкаській області, проте згідно відповіді останньої від 18.05.2016 за № 10121/23-00-40-040 позивачу наголошено про правомірність проведення фактичної перевірки.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання ними делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 19-1.1.13 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції зокрема щодо здійснення ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

Аналогічні приписи унормовані також і в постанові КМУ від 05.08.2015 № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» де пунктом шостим встановлено, що ДФС є органом ліцензування щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Закон який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України з ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995.

Статтею 16 даного Закону визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Тобто, дана фактична перевірка по суб'єкту перевірки проведена правомірно.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) - (п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пунктів 80.1, 80.5, 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Підпунктом 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин -. у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.( п. 81.1 ст. 81 ПК України).

Таким чином, суд не погоджується з доводами позивача щодо неправомірності проведеної перевірки, оскільки підстави на момент початку перевірки у контролюючих органів були наявні - здійснення функцій щодо контролю підакцизних товарів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належним чином виконаний покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94, 159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 15.06.2016