Справа № 804/7521/14
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Київ К/800/13413/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Загороднього А.А.

та представників сторін:

позивача - Вінниченка О.О.,

відповідача - не з'явились,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Інспекція)

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014

та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015

у справі № 804/7521/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КАРТСЕРВІС ПЛЮС" (далі - Товариство)

до Інспекції

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Товариство звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило: визнати протиправними дії Інспекції щодо невизнання податковою звітністю декларації Товариства з ПДВ за квітень 2014 року; скасувати рішення відповідача від 13.05.2014 № 16216/10/04-63-18-03 про невизнання податковою звітністю цієї декларації; зобов'язати Інспекцію

прийняти спірну декларацію за датою її фактичного отримання, а саме - 12.05.2014; зобов'язати Інспекцію відобразити показники цієї декларації в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку платника.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 позов задоволено частково; визнано протиправним невизнання відповідачем податковою звітністю декларації Товариства з ПДВ за квітень 2014 року, що оформлено листом від 13.05.2014 № 16216/10/04-63-18-03; визнано вказану податкову декларацію такою, що подана у день її фактичного отримання контролюючим органом - 12.05.2014; в решті позову відмовлено. Постанову мотивовано тим, що: чинним податковим законодавством не передбачено повноваження податкового органу щодо надання податковій декларації статусу «не визнана як податкова декларація»; рішенням суду анульовано рішення податкового органу про скасування реєстрації Товариства платником ПДВ, що виключає правомірність посилання Інспекції на таке скасування як на підставу для неприйняття поданої позивачем податкової звітності; окремі заявлені Товариством позовні вимоги не сприяють захисту (відновленню) порушеного права позивача, а тому задоволенню не підлягають.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 назване рішення суду першої інстанції скасовано; позов задоволено частково; визнано протиправною відмову Інспекції прийняти спірну податкову декларацію Товариства з ПДВ за квітень 2014 року; зазначену декларацію визнано такою, що подана у день її фактичного отримання контролюючим органом - 12.05.2014; в решті позову відмовлено. У прийнятті цієї постанови апеляційний суд виходив з того, що відповідачем не доведено наявності обставин, з якими податкове законодавство пов'язує можливість невизнання податковою звітністю поданої платником податкової декларації; водночас апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції по суті спору щодо невідповідності окремих позовних вимог визначеним процесуальним законом способам захисту прав платника у судовому порядку.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у задоволенні цього позову. Мотивуючи касаційні вимоги, скаржник зазначає, що на момент подання спірної податкової декларації Товариство не мало статусу платника ПДВ та було виключено з реєстру платників ПДВ.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями під час розгляду даної справи встановлено, що 12.05.2014 засобами поштового зв'язку позивач направив на адресу Інспекції податкову декларацію з ПДВ за квітень 2014 року.

Листом від 13.05.2014 № 16216/10/04-63-18-03 відповідач повідомив Товариство про невизнання зазначеної декларації податковою звітністю з причин анулювання реєстрації Товариства платником ПДВ.

В силу вимог пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України (далі - ПК) платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

За правилами пункту 49.8 цієї ж статті ПК прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За змістом пункту 49.11 статті 49 ПК у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Пунктом 49.10 статті 49 ПК передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У справі, що переглядається, суди встановили, що причиною відмови Інспекції прийняти спірну податкову декларацію платника за квітень 2014 року слугував факт анулювання реєстрації Товариства платником ПДВ за рішенням відповідача від 15.11.2013 № 151/28-041.

Втім вказане рішення було скасовано за результатами його оскарження Товариством в судовому порядку (постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2014 у справі № 804/708/14, залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014).

Як вірно зазначили суди, рішення суб'єкта владних повноважень, незаконність якого встановлена у судовому порядку, не породжує будь-яких правових наслідків та не може підтверджувати факт відсутності у платника податкової правосуб'єктності.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком судів про обґрунтованість позовних вимог у відповідній частині.

В частині відмови у задоволенні позову судові акти зі спору учасниками процесу в касаційному порядку не оскаржуються, у зв'язку з чим підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам у рамках даного касаційного провадження відсутні.

Норми матеріального права застосовані апеляційним судом правильно; порушень процесуальних норм, які тягнуть зміну або скасування оскаржуваного рішення, касаційним судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 223, 224, 230, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 у справі № 804/7521/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько