Справа № 807/2440/15
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Справа № 876/3402/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року у справі № 807/2440/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

21.12.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області , яким просить визнати протиправною бездіяльність Держсільгоспінспекції щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_2 від 23.06.2015 року та зобов'язати Державну інспекцію сільського господарства в Закарпатській області надати повну та обґрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_2 від 23.06.2015 року.

Заявою позивачки від 10.03.2016 року, у відповідності до ст.ст. 51, 137 КАС України, уточнено позовні та просить визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_2 від 23.06.2015 року у строк встановлений Законом України "Про звернення громадян", витрати на оплату судового збору та судові витрати стягнути з державного бюджету.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивачем подано до Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області заяву від 23.06.2015 року про порушення вимог земельного законодавства України, щодо використання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та заяву отримано відповідачем 30.06.2015 року, про що свідчить відмітка про отримання. У відповідності до ст.20 Закону України "Про звернення громадян" відповідач повинен надати відповідь на подану заяву в строк не більше одного місяця з моменту її отримання, проте, Держсільгоспінспекцією, в порушення приписів Закону України "Про звернення громадян", позивачу не надано відповіді щодо розгляду даної заяви. Таким чином, дії Держсільгоспінспекції порушують права позивача, що передбачені ст.40 Конституції України та Законом України "Про звернення громадян", щодо належного та всебічного розгляду поданого звернення та надання відповіді в законодавчо визначений строк.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року у позові було задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_2 в строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян", стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 37 код 38064851) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок), в решті позовних вимог було відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 23.06.2015 року ОСОБА_2 подано до Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області заяву про порушення вимог земельного законодавства України, щодо використання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 якою остання просила: здійснити перевірку дотримання вимог земельного законодавства України щодо використання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 здійснити перевірку щодо цільового використання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 здійснити перевірку дотримання вимог земельного законодавства Ужгородською міською радою щодо відчуження земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 вжити заходів визначених чинним законодавством України, щодо усунення порушень використання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не за її цільовим призначенням, та вказану заяву отримано представником відповідача 30.06.2015 року, про що свідчить відмітка про отримання.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано докази надання відповіді на заяву ОСОБА_2 строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян".

При цьому, суд критично оцінював посилання представника відповідача як на підставу для відмови в задоволенні позову на факт зміни позивачем предмету позову (щодо ненадання відповіді у встановлений законодавством строк, з чого робиться висновок про отримання відповіді взагалі), оскільки згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог та предметом позову (після зміни позовних вимог) є визнання протиправними дій відповідача щодо несвоєчасного надання відповіді (у строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян"), та отримання відповіді на запит взагалі не унеможливлює порушення відповідачем строку надання відповіді, встановленого цим Законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків і з зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності (ст. 4 Закону України «Про звернення громадян»).

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до вимог звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 18 вказаного Закону передбачено право громадян одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Підпунктами 1, 5, 6 та 9 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до зазначених положень Закону України "Про звернення громадян" суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області не надано жодного письмового доказу, який би свідчив про виконання відповідачем вимог чинного законодавства щодо своєчасного та об'єктивного розгляду заяви ОСОБА_2 від 23.06.2015 року про порушення вимог земельного законодавства України, щодо використання земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а також такі були відсутні у матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення частково.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року у справі № 807/2440/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2016 року.