Справа № 524/1128/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1128/16-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Нестеренка С.Г.

при секретарі Бельченко Н.Л.

за участі представника відповідача ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання відповідача ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строків звернення до суду в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області - ОСОБА_2 підтримав раніше заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строків звернення до суду позивачем без поважних на те причин.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, просила розглядати клопотання за її відсутності, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотань ( а.с. а.с. 78, 81 ).

Дане клопотання розглядається у порядку визначеного ст. 133 КАС України.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 лютого 2016 року до суду надійшла дійсна адміністративна позовна заява ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобовязання вчинити дії (а.с.а.с. 1-2).

02 березня 2016 року ухвалою судді було відкрито скорочене провадження по справі відповідно ст. ст. 107, 183-2 КАС України та було визначено по справі позивачем - ОСОБА_3, відповідачем Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчук Полтавської області (а.с. 16).

Копію ухвали судді про відкриття скороченого провадження у справі було вручено позивачеві ОСОБА_3 02 березня 2016 року, а представнику відповідача 03 березня 2016 року (а.с.а.с. 18, 19).

У наданий судом строк для відповідача щодо подання заперечень на позов, відповідачем було подано заперечення на позов та клопотання про залишення без розгляду позовної заяви у звязку з порушенням строків звернення до суду (а.с.а.с. 21-30, 35).

Після надходження заперечення та клопотання відповідача було призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 25 березня 2016 року у відповідності до вимог ст. 133 КАС України щодо розгляду клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви.

Судовий виклик разом з памяткою про права та обовязки позивач ОСОБА_3 отримала 15 березня 2016 року, а представник відповідача 14 березня 2016 року (а.с.а.с. 32, 33).

У судове засідання 25 березня 2016 року позивач та представник відповідача не прибули, подавши до суду відповідні письмові заяви (а.с.а.с. 34, 35).

Ухвалою суду від 25 березня 2016 року позовна заява була залишена без розгляду у звязку з пропуском строків звернення до суду згідно п.9 ч.1 ст. 155 КАС України, яка була скасована ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2016 року з посиланням на порушення порядку розгляду клопотання, а матеріали справи були передані до суду першої інстанції для продовження розгляду, які надійшли до суду 06 червня 2016 року.

Ухвалами суду від 22 червня 2016 року було: - задоволено клопотання представника відповідача та визнано належним відповідачем ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області; - відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про розгляд справи не у порядку скороченого провадження та вирішено про розгляд всіх клопотань у відповідності до вимог ст. 133 КАС України; - задоволено клопотання позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду у звязку з їх відкликанням позивачем.

Позивач ОСОБА_3 у своїй позовній заяві просила: - визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови їй у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати державної пенсії; - зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити розрахунок та виплату їй компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати державної пенсії, а саме: - яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2010 року у справі №2а-3911/2010 залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року за період з 29 червня 2007 року по 31 грудня 2007 року та починаючи з 22 травня 2008 року, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена їй на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 29 червня 2007 року по день фактичної виплати пенсії.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 листопада 2010 року, яка була залишена без змін згідно ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року, по вказаній адміністративній справі №2а-3911/2010 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними, покладення зобовязання, позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести перерахунок ОСОБА_3 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч.1 ст. 51 та ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29 червня 2007 року по 05 травня 2010 року за виключенням періоду з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району у місті Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та доплатити ОСОБА_3 несплачені у повному обсязі суми щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 2, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на час виплат, відповідно до частини 1 статті 51 та частини 3 статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 29 червня 2007 року по 05 травня 2010 року за виключенням періоду з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно з урахуванням вже проведених виплат.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області провести перерахунок ОСОБА_3 щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог ч.2 ст. 56 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щомісячну доплату до пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад 15 років, шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище 75% заробітку, відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 29 червня 2007 року по 05 травня 2010 року з урахуванням вже проведених виплат.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку ОСОБА_3 її пенсій (основної державної та додаткової) відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 та ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці донарахувати та здійснити дії по виплаті ОСОБА_3 щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду II групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч. 4 ст. 54, ч.З ст. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із встановленого » законом мінімального розміру пенсії за віком визначеного ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 06 травня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці донарахувати та здійснити дії по виплаті ОСОБА_3 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду II групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком визначеного ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 06 травня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

З матеріалів справи постає, що на виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив нарахування вказаних видів пенсії позивачеві, які були виплачені позивачеві одноразовим платежем у червні 2011 року на загальну суму 74674,90 грн.

У подальшому виплата пенсії здійснювалася щомісячно в розмірі, який було встановлено цим судовим рішенням.

Позивач не зверталася до відповідача з заявами безпосередньо чи до суду з вимогами про нарахування та виплати компенсації втрати цих видів пенсії за ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у звязку з порушенням строків її виплати.

Таку заяву позивач подала до відповідача у грудні 2015 року, на яку відповідачем була надана відмова (а.с.а.с. 3-4).

У період після початку виплат перерахованих розмірів пенсії, починаючи з червня 2011 року до лютого 2016 року позивач, не маючи жодних перешкод, не зверталася до відповідача з тотожною вимогою, та до суду до кінця лютого 2016 року з відповідними позовами до відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Як зазначалося раніше, підставою для звернення до суду із даним позовом слугувала незгода позивача із діями відповідача, які виразились: у ненарахуванні та невиплаті позивачеві компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі постанови суду.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд вважає, що позивачу стало відомо про порушення його прав на отримання компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії саме в час здійснення фактичних виплат сум пенсій, які були нараховані у відповідності до судового рішення.

Суд також враховує, що позивач мала реальну можливість дізнатися про порушені права та звернутися до суду за їх захистом своєчасно, починаючи з дати здійснення відповідних виплат, але позивач звернулася з відповідним позовом у значно пізніший строк.

Враховуючи наведене, суд констатує, що строк на звернення до суду з даним позовом позивачем було пропущено без поважних на те підстав, оскільки було подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи та перевіряючи питання про наявність поважних причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які об'єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

Однак, з матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем не було надано.

Крім того, суд зазначає те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Посилання позивача у позові на той факт, що про порушення своїх прав вона дізналася лише в грудні 2015 року після одержання відповіді відповідача № 377/Г-10 від 31 грудня 2015 р., суд оцінює критично та не вважає поважними, оскільки позивач не була позбавлена можливості звернутися з заявою про проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області раніше, ніж 18 грудня 2015 р.

Можливість своєчасного звернення з відповідним запитом до відповідача, а також до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого позивача, тобто мала суб'єктивний характер, що свідчить про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Будь-яких інших доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчасно позивачеві звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем суду не повідомлено, а у ході розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи наведені обставини, а також, що позивач ОСОБА_3 не подала до суду належні і допустимі докази щодо наявності поважних причин незвернення з дня виплати пенсії у червні 2011 року до грудня 2015 року до відповідача, а звідси поважності пропуску строків звернення з даним позовом до суду у шестимісячний строк, який встановлено ч. 2 ст. 99 КАС України, наявності підстав для поновлення такого строку, відсутності клопотання позивача про поновлення такого строку, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача підлягає задоволенню.

Необхідно дану позовну заяву залишити без розгляду у звязку з тим, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 133, 158, 165 КАС України,

У Х В А Л И В

Клопотання ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області - задовольнити.

Залишити позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, покладення зобовязання без розгляду у звязку з тим, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного Суду через Автозаводський районний суд м. Кременчуці упродовж пяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Харківським Апеляційним Адміністративним Судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: