Справа № 818/3597/15
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Київ К/800/9014/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Моторного О.А.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016

та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2016

у справі № 818/3597/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування податкової вимоги Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № 295-23 від 04.09.2015.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2016, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016, в задоволенні адміністративного позову відмовлено, з підстав правомірності прийняття спірної податкової вимоги.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідач в запереченнях на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, як законні та обґрунтовані.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати орендної плати за земельну ділянку за період 2012-2013 роки, складено акт № 91/18-11-17-0243/НОМЕР_1 від 19.05.2014, на підставі висновків якого податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2014 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» у розмірі 290 27,90 грн., у т.ч.: 232 502,32 грн. основного платежу та 58 125,58 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до суду та постановою Вищого адміністративного суду України 25.06.2015 у справі № 818/1611/14 задоволено касаційну скаргу Охтирської ОДПІ, скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.09.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2014 № , винесеного на підставі акту перевірки від 19.05.2014 № 91/18-11-17-0243/НОМЕР_1, відмовлено.

Вважаючи грошові зобов'язання, визначені у податковому повідомленні-рішенні від 11.06.2014 № узгодженими, Охтирською ОДПІ складено податкову вимогу від 04.09.2015 № 295-23.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно зі ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, встановлені постановою Вищого адміністративного суду України 25.06.2015 у справі № 818/1611/14, що набрала законної сили, обставини мають преюдиціальне значення при вирішенні спору у даній справі; оскільки, постановляючи таке рішення, судом залишено в силі податкове повідомлення-рішення від 11.06.2014 № , тому судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що при розгляді даної справи не повинна перевірятись правомірність прийняття такого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як встановлено в судовому порядку, спірна податкова вимога відповідає зазначеним вимогам законодавства.

Доводи касаційної скарги щодо добросовісності визначення орендної плати за земельну ділянку суд касаційної інстанції вважає безпідставними, оскільки правомірність податкового повідомлення-рішення від 11.06.2014 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» в загальному розмірі 290 627,90 грн. та яке було предметом судового розгляду у справі № 818/1611/14, встановлена постановою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 і не може оспорюватися у даній справі.

Грошові зобов'язання, визначені позивачу податковим повідомленням-рішенням Охтирської ОДПІ від 11.06.2014 № набрали статус узгоджених з дня набрання законної сили постановою Вищого адміністративного суду України 25.06.2015 у справі № 818/1611/14 та самостійно позивачем не були сплачені, тому податковим органом правомірно прийнято податкову вимогу від 04.09.2015 № 295-23.

За вказаних обставин, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог є вірним, а касаційна скарга позивача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016 та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді О.А. Моторний
О.І. Степашко