Справа № 826/27537/15
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.,
Вівдиченко Т.Р.,
При секретаріГуменюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явив позов до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_6, в якому просить: визнати протиправним та скасувати висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 10.12.2015 р. №101-12145/03 про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7, зобов'язання чинити дії та стягнути моральну шкоду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2016 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач оскаржує висновок органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 10.12.2015 р. № 101-12145/03 про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, під владними управлінськими функціями, що здійснюються на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень, слід розуміти будь-які владні повноваження у рамках діяльності держави чи місцевого самоврядування, що не належать до законодавчих повноважень чи повноважень здійснювати правосуддя.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 2 статті 17 КАСУ визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України до рішень суб'єкта владних повноважень відносяться нормативно правові акти індивідуальної дії.

Висновок органу опіки та піклування не має імперативного характеру, не є рішенням органу влади, не закріплює за особою прав та обов'язків, не тягне за собою зобов'язання вчинити певні дії, не є обов'язковим для виконання на відміну від рішень органу опіки та піклування, відповідно до п.2. ст.19 Сімейного Кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер, подається на вимогу суду і може враховуватись при ухваленні рішення або не враховуватись.

Статтею 158 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Положенням частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Колегія суддів зазначає, що висновок не містить ознак рішення суб'єкту владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії. Він не породжує жодних юридичних наслідків, не впливає на права та обов'язки сторін, а є носієм доказування при наявності цивільного спору, несе виключно інформативний характер і не є обов'язковим для суду, за наявності зазначеного спору.

Таким чином, висновок не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а регулює правовідносини в сфері сімейних відносин.

Отже, з урахуванням положень статті 15 ЦПК та пункту 2 частини другої статті 17, даний спір з приводу визначення місця проживання дитини підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2015 року у справі № К/800/25857/15, в ухвалі від 31.03.2015 року у справі К/9991/37476/12.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача в рамках даного спору не підлягають розгляду за правилами КАС України, так як підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Вівдиченко Т.Р.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Борисюк Л.П.