Справа № 2-а-2036/08/1570
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2011 р.Справа № 2-а-2036/08/1570

Категорія:5.2.2Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Коваля М. П. та Семенюка Г.В.

при секретарі Абилгазиновій К.С.

за участю апелянта - ОСОБА_1

представника відповідачів -

Південної регіональної митниці,

Південної митниці ОСОБА_2

представника вiдповiдача -

Головного управління Державного

казначейства України в

Одеській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2009 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південної регіональної митниці, Південної митниці, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов'язання повернути надмірно сплачені кошти в розмірі 11710,73 грн. та зобов'язати відповідача не нараховувати митних зборів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2007 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південної регіональної митниці, Південної митниці, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов'язання повернути надмірно сплачені кошти в розмірі 11710,73 грн. та зобов'язати відповідача не нараховувати митних зборів.

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач надав достатні для розмитнення документи щодо митної вартості на склоблоки, які визначені виробником. Позивач вважає, що надані ним пізніше оригінал контракту та експортної ВМД з відміткою Чеської митниці про вивіз товарів за вказаними цінами надавало йому право на розмитнення їх за вказаними цінами, які відповідали рівню загально використовуваних цін на аналогічну продукцію походження з Чеської Республіки, а тому вважає, що вказані дії митниць є протиправними та вони повинні повернути йому надмірно сплачені кошти митних податків та зборів із урахуванням індексу інфляції в розмірі 11710,73 грн. та зобов'язати митний орган не нараховувати митні платежі за період часу перебування вантажу під митним контролем.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2009 року в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до Південної регіональної митниці, Південної митниці, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов'язання повернути надмірно сплачені кошти в розмірі 11710,73 грн. та зобов'язати відповідача не нараховувати митних зборів- відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем 01.12.2006 року та 01.03.2007 року були укладені зовнішньоекономічні контракти з фірмою «VITRABLOK a.s.»(Чеська Республіка) за номерами 01/12/06 та 01/03/07 (а.с.11-12,13-14) щодо поставки на України будівельних склоблоків.

22.12.2006 року та 06.04.2007 року позивачем були ввезені вказані товари на митну територію України та надані для розмитнення до Приморської регіональної митниці за ЗМД типу «Ім40»№500050000/6/032415.

В якості основних документів, що підтверджували заявлену декларантом ТОВ «Орлан»митну вартість вантажу були надані документи: контракт від 01.12.2006 року №01/12/06, інвойс від 04.12.2006 року №614002624, лист експедитора фірми «Argo-Bohemia» від 20.12.2006 року, контракт від 01.03.2007 року №01/03/07, інвойс від 09.03.2007 року №191000366, лист експедитора фірми «Argo-Bohemia»від 02.04.2007року.

На підставі положень ст.82 МК України позивачу було запропоновано здійснити тимчасове митне оформлення вантажів, оскільки ціни вказані у ВМД на зазначену продукцію були нижчими ніж ціни на аналогічну продукцію подібних товарів походженням з Чеської Республіки, які оформлювались іншими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності.

Тимчасове митне оформлення вантажів було здійснене за тимчасовою декларацією ЗМД типу «ІМ40 ТД»від 28.12.2006 року №500050000/6/033091та від 06.04.2007 року №500050000/7/009671 на підставі особистої заяви позивача від 05.04.2007 року (а.с.125), в якій він також зобов'язався надати у встановлений ст.330 МК України строк ВМД заповнену у звичайному порядку та надати копію експортної ВМД, завірену Чеською митницею.

До вказаного періоду часу позивач не надав таку декларацію за що був притягнутий до адміністративної відповідальності митним органом за ст.330 МК України, що підтверджується постановою від 22.06.2007 року №0337/50005/07 (а.с.28-29) та квитанцією про сплату суми штрафу (а.с.30).

На підтвердження факту існування більшого рівня цін на аналогічну продукцію ввезену з Чеської Республіки митним органом надані данні бази ЄАІС ДМСУ у період з 29.09.2006 року по 28.12.2006 року (а.с. 106-111) та з 10.01.2007 року по 06.04.2007 року (а.с.115-118) з яких вбачається, що ціни зазначені позивачем при ввезені товарів на митну територію України були значно нижчими від ввізних цін на аналогічну продукцію з Чеської Республіки іншими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності.

Крім того як вбачається з протоколу проведеного допиту керівника фірми «Vitrablok» ОСОБА_4 Краліка від 16.10.2007р., здійсненого на теріторії Чеської республіки, останній пояснив, що йому як керівнику фірми «Vitrablok»не відомо, щоб городянин України ОСОБА_1 складав з його фірмою контракт за №01/03/07 від 1.3.2007р.

За таких обставин, у відповідності до положень ст.265 Митного кодексу України митні органі вправі застосувати передбачений ст.269 МК України метод визначення митної вартості товарів - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) цін. Таке ж повноваження митних органів передбачено п.5 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766.

Окрім того, позивач сам надав згоду на застосування такого методу визначення митної вартості товарів, подавши відповідну заяву від 05.04.2007 року (а.с.125).

У відповідності до п.10 Порядку позивачу був наданий місячний строк на подання відповідних додаткових доказів, які б підтверджували правильність нарахування ним митної ціни товарів. Як зазначалось вище, позивач не надав такі документи за що був притягнутий до адміністративної відповідальності , а тому на підставі п.14 Порядку митна вартість товарів визначається митним органом на підставі наявних відомостей.

Таким чином, визначення митної вартості товарів за методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) цін відповідала встановленої законом процедурі та було здійснено за наявності відповідних підстав, що згідно положень ч.1 ст.162 КАС України унеможливлює визнання таких дій протиправними.

У відповідності до положень ст.264 МК України та ст.50 Бюджетного кодексу України підлягають поверненню лише надмірно сплачені податки та збори при митному оформлені товарів. Оскільки під час офіційного з'ясування обставин справи не встановлено того, що митні органи протиправно застосували методи визначення митної варт ості товарів, що призвело до переплати митних податків та зборів, таким чином в задоволенні позовних вимог щодо їхнього повернення із урахуванням інфляції в розмірі 11710,73 грн. обґрунтовано відмовлено судом першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.03.2011 року

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Коваль М.П.

суддя Семенюк Г.В.