Справа № 814/1296/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення подання без розгляду

23 червня 2016 р. Справа № 814/1296/16

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О., ознайомившись з матеріалами справи

за поданнямБаштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, вул. Миколи Аркаса, 2, м. Баштанка,Баштанський район, Миколаївська область, 56101
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Калініна, 9, м. Новий Буг,Новобузький район, Миколаївська область,55600
пропідтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна,
В С Т А Н О В И В:

Баштанська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області звернулась до суду з поданням про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2016 Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Миколаївській області видано наказ № 364 «Про проведення фактичної перевірки», яким вирішено доручити головним державним ревізорам-інспекторам відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провести фактичну перевірку з питань дотримання порядку проведення розрахунків, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів платника податків за період з 01.06.2013 по дату закінчення перевірки.

02.06.2016 на підставі наказу № 364 були виписані чотири направлення на проведення перевірки на імя ревізорів-інспекторів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

03.06.2016 ревізори-інспектори вийшли на проведення перевірки, але відповідач ознайомивши з направленнями на перевірку відмовився від їх допуску.

03.06.2016 ревізорами-інспекторами було складено акт відмови у допуску до проведення перевірки від 03.06.2016 № 0074/14/29/14/НОМЕР_1.

23.06.2016 начальником Первомайської ОДПІ прийнято Рішення № 1 "Про застусування адміністративного арешту майна платника податків" яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Пункт 94.2 ПК України передбачає, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: 1) платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; 2) фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; 3) платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; 4) відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; 5) відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; 6) платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; 7) платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до п.4.2 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, який затверджений наказом Міністерства доходів та зборів №568 від 10.10.13, обґрунтованість арешту майна, накладеного рішенням керівника (його заступника) органу доходів і зборів, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому випадку рішення керівника (його заступника) органу доходів і зборів подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.3 ст.183-3 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Обставинами, що зумовлюють звернення до суду, є ті самі обставини викладенні у п.94.2 ПК України, а не само рішення про застосування адміністративного арешту.

Тобто, у відповідача було всього 24 години після виявлення обставин, які зумовлюють звернення до суду для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту на майно платника податків та звернення до суду з поданням про підтвердження адміністративного арешту.

Відповідно до п.94.10 ПК України зазначений строк не може бути продовжений.

Оскільки у цьому випадку не допуск ревізорів до фактичної перевірки відбувся 03.06.2016 відповідач мав право прийняти рішення про застосування адміністративного арешту та звернення до суду для підтвердження його обґрунтованості не пізніше наступного робочого дня.

З врахуванням того, що Первомайською ОДПІ було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 23.06.2016 і з поданням до суду звернулись 23.06.2016, строк звернення до суду був пропущений.

24-годинний строк звернення податкового органу до суду для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту відраховується не з моменту винесення рішення про застосування адміністративного арешту, а саме з моменту виявлення порушень з боку платника податків, обставин визначених п. 94.2 ПК України.

Відповідно до ст.94 ПК України, ст.183-3 КАС України та Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, передбачається у строки, обчислення яких відбувається годинами. Тобто, законодавець визначився, щодо необхідності термінового вирішення цього питання, протягом незначного часу від виявлення обставин, що зумовлюють застосування адміністративного арешту. В противному випадку, податковий орган мав би право приймати рішення про застосування адміністративного арешту протягом невизначеного часу (рік, два, три) від моменту виявлення обставин, передбачених п.94.2 ПК України, що б не узгоджувалось з терміновості розгляду цього питання, яка передбачена ст.94 ПК, ст. 183-3 КАС України.

Стаття 183-3 КАС України, не передбачає спеціальних наслідків пропущення строків звернення до суду, визначених цією нормою. Тому недотримання заявником строків звернення до суду, визначених статтею 183-3 КАС України, тягне за собою застосування приписів статті 100 КАС України.

Враховуючи це, суд дійшов висновку про те, що строк для звернення до суду з поданням Баштанська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області пропустила.

З урахуванням викладеного, подання податкового органу, внесене після закінчення строків, установлених статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Розяснити позивачу, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись частиною 1 статті 100, статтями 158, 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити подання Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області без розгляду.

2. Копію ухвали про залишення подання без розгляду надіслати позивачу разом із поданням й усіма доданими до нього матеріалами.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т. О. Гордієнко