Справа № 276/1756/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сульженко Л.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"14" червня 2016 р. Справа № 276/1756/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Лялевич С.С.,

представників позивача та відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області на постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від "18" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області про визнання дій незаконними та зобов'язання провести розрахунок пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати дії відповідача незаконними щодо виключення зі стажу періоду роботи в спільному об'єднанні "Монголросцветмет" з 26.12.1993 року по 06.03.1999 року; просив зобов'язати відповідача провести розрахунок пенсії з 27.11.2014 року з урахуванням його трудового стажу та заробітної плати в спільному об'єднанні "Монголросцветмет" з 26.12.1993 року по 06.03.1999 року та сплатити йому різницю між розміром призначеної пенсії 27.11.2014 року та проведеним розрахунком пенсії за вказаний період; допустити негайне виконання постанови та здійснити розрахунок пенсії з 27.11.2014 року на протязі трьох днів з дня набрання постанови законної сили.

Позов обґрунтовано тим, що при призначенні пенсії до розрахунку не було включено стаж та заробітну плату за роботу в спільному об'єднанні "Монголросцветмет" за період з 26.12.1993 року по 06.03.1999 року, що підтверджується відповідними довідками та записами в трудовій книжці. Відмова обґрунтована тим, що відсутнє підтвердження факту сплати страхових внесків даним підприємством. Позивач вважає, що такі дії суперечать ст.ст. 3,13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників СНД в області пенсійного забезпечення.

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.04.2016 року визнано дії Управління пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області щодо виключення ОСОБА_3 періоду роботи в спільному об'єднанні «Монголросцветмет» з 26 грудня 1993 року по 6 березня 1999 року незаконними.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Володарсько - Волинському районі Житомирської області провести розрахунок пенсії ОСОБА_3 з 27 листопада 2014 року з урахуванням його трудового стажу та заробітної плати в спільному об'єднанні «Монголросцветмет» з 26 грудня 1993 року по 6 березня 1999 року та виплатити йому різницю між розміром призначеної пенсії з 27 листопада 2014 року та проведеним розрахунком пенсії за вказаний період.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі вказує, що позивач був відряджений в "Зарубежцветмет", яке зареєстроване лише у 1994 році. "Монголросцветмет" з 1992 року відноситься до підприємств Монголії та трудовий стаж не підтверджено компетентним органом Монголії.

Представник позивача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в її задоволенні. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі і з 27.11.2014 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Період роботи позивача з 26.12.1993 року по 07.03.1999 року у Монголо-Російському об'єднанні "Монголросцветмет" відповідачем не зараховано до трудового стажу та не включено заробітну плату вказаного періоду для нарахування пенсії.

Позивач звернувся 02.12.2014 року із заявою до відповідача щодо правової підстави виключення періоду роботи в Монголо-Російському об'єднанні "Монголросцветмет" при нарахуванні пенсії.

Листом за вих. № 6173/02 від 17.12.2014 року відповідач повідомив, що вказаний період роботи позивача та заробітна плата не включена для нарахування пенсії, так як відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством., що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Частиною 1 статті 15 вказаного Закону встановлено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, а саме роботодавці, підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, Фонд соціального страхування від. нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України - для працюючих осіб, за яких роботодавець сплачує внески в сумі меншій, ніж сума внеску із заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я, а також для непрацюючих осіб.

Отже, обов'язок зі сплати страхових внесків покладено на роботодавця, тобто в даному випадку на спільне Монголо-Російське об'єднання "Монголоросцветмет", а не на позивача, з заробітної плати якого, у встановленому законом порядку відраховувались належні до сплати внески до цільових фондів.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Монгольською Народною Республікою "Про співпрацю в галузі соціального забезпечення" від 28.01.1982 року, дана угода стосується всіх видів соціального забезпечення громадян, які встановлені і будуть встановлені законодавством Договірних Сторін.

Стаття 4 даної Угоди передбачає, що при призначенні пенсії повністю зараховується трудовий стаж набутий на території обох Договірних Сторін і підтверджений компетентними органами тієї Договірної Сторони, на території якої набутий стаж.

Статтею 6 ч. 3 Угоди від 13.03.1992 року "Про гарантії прав громадян - учасників співдружності незалежних держав в області пенсійного забезпечення" передбачено, що розрахунок пенсії проводиться із заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

З записів трудової книжки позивача, наказу та довідки № 27 від 05.03.1999 року слідує, що позивач наказом № 35 від 27.12.1993 року по Іршанському ГЗК був направлений у виробниче об'єднання "Зарубіжцветмет" для виїзду в закордонне відрядження і працював у спільному Монголо-Російському об'єднанні "Монголросцветмет" з 26.12.1993 року по 06.03.1999 року на посадах майстра та начальника будівельних дільниць. В підтвердження періоду роботи на вказаному об'єднанні позивач надав довідку № 6-245 від 19.08.2004 року про періоди роботи та його заробітну плату.

Відсутність в Управлінні Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі довідки про сплату страхових внесків не може бути підставою для неврахування заробітної плати, що була взята для обчислення пенсії за період роботи, який підтверджений належними документами, виходячи з приписів Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, учасницями якої є і Україна, і Російська Федерація.

Положеннями зазначеної Угоди передбачено, що пенсійне забезпечення громадян сторін здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Всі витрати на пенсійне забезпечення несе держава, яка надає забезпечення.

Відповідачем до апеляційної скарги не додано жодного доказу, що підприємство СО "Монголросцветмет" є підприємством Монголії.

Якщо первинно призначається пенсія на території України, а працівник працював на території Росії після 13 березня 1992 року, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески сплачувалися в Росії, але вони не передаються у разі переїзду працівника в іншу державу. Тобто тут є гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків. Угодою передбачена також можливість врахування заробітної плати, одержаної в російській валюті (рублях), при призначенні пенсії в Україні.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ні в матеріалах справи, ні до апеляційної скарги не додано належних доказів, які б підтверджували правомірності рішення Управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі про виключення заробітної плати позивача та періоду його роботи у спільному Монголо-Російському об'єднанні "Монголросцветмет"

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що позивач в період з 26.12.1993 року по 06.03.1999 року працював у спільному Монголо-Російському об'єднанні "Монголросцветмет", отримував заробітну плату, на яку нараховувались та сплачувались податки та обов'язкові платежі, а тому підстав для невключення трудового стажу та заробітної плати немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області залишити без задоволення, постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від "18" квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул. Горняков,10,смт.Іршанськ,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12110

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області вул.Древлянька,1,смт.Хорошів,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12101

4-представник позивача ОСОБА_4 - вул. Перемоги, 54, м.Житомир,