Справа № 821/627/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/627/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Кошелевій О.О., за участю представника відповідача Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 21321-17 від 30.06.2015 р.,

встановив:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі по тексту - відповідач або Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 21321-17 від 30.06.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем 30.06.16 р. прийнято податкове повідомлення - рішення, яким позивача зобов'язано сплатити транспортний податок в розмірі 25000 грн. Вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, оскільки транспортний податок в розмірі 25000 грн. за легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, введено Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, який почав діяти з 01.01.2015 р., а тому, з урахуванням ч.3 ст.27 Бюджетного кодексу України, даний вид оподаткування може застосовуватись не раніше 01.01.2016 р. Застосування контролюючим органом положень вищевказаного Закону у 2015 році не відповідає ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також зазначила, що датою випуску мого автомобіля є травень (05) 2010 року, а податкове повідомлення-рішення датоване 30.06.2015 року, що перевищує п'яти річний термін використання транспортного засобу. Таким чином, вважає, що не є платником транспортного податку.

З урахуванням вказаного просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області від 30.06.2015 року № 21321-17.

В судове засідання позивач не з'явився. Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від компетентних підрозділів органів внутрішніх справ надійшла інформація про те, що позивач є власником легкового автомобіля, який використовувався до 5 років і має об'єм циліндрів двигуна понад 4608 куб.см. Вказана інформація і стала, згідно ст.267 ПК України, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 року за №21321-17. Тому, таке рішення прийнято податковим органом на підставі та в межах визначених Законом повноважень.

Позивач є власником легкового автомобіля LEXUS GX460, 2010 року випуску з об'ємом двигуна 4608 куб. см. У зв'язку з чим, повинен сплачувати транспортний податок.

Зазначив, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" був опублікований в газеті "Голос України" № 254 від 31.12.2014, при цьому у самому законі визначений особливий порядок набрання ним чинності - з 01.01.2015,отже, обов'язок власників транспортних засобів, які підпадають під об'єкт оподаткування, визначений в підпункті 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України по сплаті транспортного податку, виник саме з 01.01.2015 р.

Крім того зазначив, що обов'язок сплати податку не впливає на право позивача володіння та користування належним йому майном.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення підтримав та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані документи, врахувавши позицію позивача, заслухавши представника відповідача, адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: позивач є власником автомобіля LEXUS, GX 460 (номерний знак НОМЕР_1) 2010 року випуску, об'ємом двигуна 4608 куб.см.

30 червня 2015 року ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкове повідомлення-рішення № 21321-17, яким ОСОБА_2 нараховано до сплати суму транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у сумі 25000 грн.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд виходить з наступного: 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII (далі Закон № 71-VIII), яким викладено в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), та введено для громадян України новий місцевий податок на майно - транспортний податок.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Підпунктом 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Відповідно до пп.14.1.163 п.14.1 ст.14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Згідно п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів. Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.04.2013 р. № 21-94а13.

Враховуючи викладене, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування, а базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Так, відповідно до матеріалів справи, автомобіль LEXUS, GX 460 (номерний знак НОМЕР_1) виготовлено на заводі 01.05.2010 р. Відповідно з витягу АІС "Податковий блок", позивачем зареєстровано автомобіль 27.08.2010 р., отже автомобіль є об'єктом оподатковування у 2015 році в розумінні приписів ст.267 ПК України, а ОСОБА_2 - платником податку як його власник.

Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що датою використання автомобілю є травень 2010 року, а податкове повідомлення - рішення винесено від 30.06.2015 р., тобто, після збігу строку, оскільки фактичне використання транспортного засобу можливо в даному випадку лише після реєстрації, тобто з 27.08.2010 р.

Відповідно до ст. 10 ПК України визначено, що податок на майно, в склад якого, відповідно до пп.265.1.2 п.265.1 ст.265 ПК України, входить транспортний податок, належить до місцевих податків. Місцеві ради обов'язково встановлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Так, пп.12.1.2 п.12.1 ст.12 ПК України Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних та міських рад.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

При цьому, згідно із п.24 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до ПК України.

Органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону рекомендовано переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, а також установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи").

Судом встановлено, що рішенням Херсонської міської ради від 20.02.2015 р. № 1706 "Про встановлення ставки транспортного податку" встановлено на території міста Херсона транспортний податок з 01.01.2015 р. та затверджено його елементи згідно зі статтями 46-49, 267 ПК України.

Відповідно до пп. 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України передбачають, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Проте, суд зазначає, що у рішенні Херсонської міської ради від 20.02.2015 р. № 1706 встановлено термін, з якого вводиться транспортний податок - з 01.01.2015 р. Дане рішення є чинним, воно не скасовано у судовому порядку, а тому є обов'язковим для виконання.

Також суд вважає, що рішення органу місцевого самоврядування не може впливати на підстави нарахування та обов'язок платника сплачувати податки та збори, оскільки такі прямо закріплені нормами ПК України.

Згідно пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на такому принципі як стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Однак, Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким з 01.01.2015 р. введено транспортний податок, прийнято 28.12.2014 р., та набрав законної сили 01.01.2015 р., тобто до початку нового бюджетного періоду та за шість місяців до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), а тому доводи позивача щодо не застосування даного Закону у 2015 році є необґрунтованими.

Крім того, транспортний податок є новим, змін до діючих елементів податку внесено не було.

У своєму рішенні від 14.10.2010 р., прийнятому в справі "Щокін проти України" (заяви № 23759/03 та № 37943/06), Європейський Суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, у другому реченні першого пункту йде мова про те, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів" (п.50).

Отже, введення нового виду податку "транспортного податку" на підставі Закону № 71-VIII, встановлення його ставки та чітких правил сплати, слід вважати "законним втручанням" держави у мирне володіння майном особи та узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № 21321-17, яким визначене податкове зобов'язання ОСОБА_2 з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн., винесене у відповідності до норм діючого податкового законодавства України.

Щодо посилання позивача на недотримання контролюючим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ст.27 Бюджетного кодексу України, суд зазначає, що частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Отже, ст. 27 Бюджетного кодексу України дійсно передбачено, що закони, які впливають на показники бюджету, за певних умов, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим. Однак, суд звертає увагу, що законодавцем зроблено уточнення щодо її застосування. Зокрема, її дія поширюється у випадку, якщо запропоновані зміни зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету, тобто впливають на витрати, які понесе бюджет України.

Оскільки транспортний податок є новим податком та збільшує надходження до бюджету, тобто впливає на його дохідну частину, суд вважає, що норми ч.3 ст.27 Бюджетного кодексу України на нього не поширюються.

Щодо посилання ОСОБА_2 на статтю 58 Конституції України суд не приймає до уваги, оскільки Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII заздалегідь запроваджує транспортний податок, встановивши обов'язок його сплати з 01.01.2015 р., а тому в даному випадку немає зворотної дії в часі.

Крім того, суд зазначає, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII не визнано неконституційним.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачами не надано достатньо належних та допустимих доказів правомірності своїх дій та бездіяльності.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 21321-17 від 30.06.2015 р. не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 червня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.6