Справа № 825/3811/15-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3811/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Карпушової О.В.,

Епель О.В.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Чернігівська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Міністерства внутрішніх справ України, де третя особа Чернігівська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, та просила:

1) визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Чернігівській області від 06.11.2015 № 416 о/с в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ніжинського міського відділу УМВС (з обслуговування міста Ніжин та Ніжинського району);

2)зобов'язати МВС України поновити її на відповідній посаді в поліції та надати можливість продовжити відпустку по догляду за дитиною по досягненню нею трьохрічного віку, а у разі неможливості такого поновлення працевлаштувати її на рівнозначній посаді в структурних підрозділах МВС України.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що вона була звільнена з посади за відсутності правових підстав та з порушенням вимог законодавства, зокрема, її не було попереджено про звільнення за два місяці, та не запропоновано рівнозначну посаду, як того вимагають статті 40, 49-2 КЗпП України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, з липня 2013 року ОСОБА_3 перебувала на службі в органах внутрішніх справ України на підставі Наказу від 26.07.2013 № 172 о/с.

З 01.08.2015 ОСОБА_3 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, у зв'язку з чим їй призначено допомогу при народженні сина, що підтверджується довідкою Управління праці соціального захисту населення Ніжинської міської ради від 04.11.2015 №03-10478.

Наказом УМВС України в Чернігівській області від 06.11.2015 № 416 о/с «По особовому складу» згідно з пунктами 10 та 11 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_3 звільнено з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ніжинського міського відділу УМВС (з обслуговування міста Ніжин та Ніжинського району) у запас Збройних Сил України за підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

Вважаючи своє звільнення незаконним, а оскаржуваний наказ відповідача таким, що винесений з порушенням процедури, встановленої законодавством, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного наказу УМВС України в Чернігівській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законами України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон №565-ХІІ) та від 02.07.2015 №580-VIІI «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIІI), а також Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення).

Статтею 18 Закону № 565-ХІІ передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

На час розгляду цієї адміністративної справи Закон України № 565-ХІІ втратив чинність, у зв'язку з набранням чинності законної сили Законом України №580-VIІI.

Так, відповідно до ст. 1 Закону №580-VIІI національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до п.1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIІI він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIІI встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

06 Серпня 2015 року Закон №580-VIІI було опубліковано в Голосі України №141-142. Тобто, позивач у встановлений законом спосіб був попереджений про звільнення через скорочення штатів в силу закону із моменту опублікування закону за три місяці.

При цьому, колегія суддів зауважує, що будь-якого додаткового способу/порядку попередження позивача про наступне звільнення законом не передбачено.

Таким чином, твердження апелянта про неповідомлення її про наступне звільнення у порядку, передбаченому законом, є необґрунтованим та спростовується вищенаведеним.

Приписами пунктів 9,10,11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

В контексті наведеного слід зазначити, що пункти 9 та 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI передбачають вирішення питання щодо подальшого проходження служби діючими співробітниками міліції до 06.11.2015 року. Вказані норми є імперативними, тобто неприйняття працівника на службу до поліції до вказаного терміну є безальтернативною підставою для його звільнення зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI.

Згідно із пп. «г» п. 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», ліквідовано як юридичну особу публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі й Ніжинський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, та утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції.

УМВС України у Чернігівській області листом від 12.08.2015 № 22622 повідомило позивача про звільнення, однак станом на 06.11.2015 рапорт про звільнення з ОВС України як і заява про прийняття на службу до Національної поліції ГУНП в Чернігівській області від позивачки не надходила, що вбачається з матеріалів справи (рапорт старшого інспектора СКЗ Ніжинського МВ УМВС в Чернігівській області від 06.11.2015 та довідки ГУНП в Чернігівській області) та не заперечується самою ОСОБА_3

Таким чином, позивач не скористався наданим йому Законом правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції та не підтвердив свою згоду проходити подальшу службу в поліції.

Стосовно посилань апелянта на те, що статтею 184 КЗпП України встановлена заборона на звільнення жінок, які мають дітей віком до шести років, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, пунктом 17 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114, передбачено, що вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством.

Однак, обмеження, встановлені ст. 184 КЗпП України, не стосуються випадку повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Враховуючи, що станом на 06.11.2015 року позивач не був прийнятий на службу в органи поліції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що УМВС України в Чернігівській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу УМВС України в Чернігівській області № від 06.11.2015 № 416 о/с в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ в запас у зв'язку із скороченням штату, - задоволенню не підлягають. Решта ж позовних вимог є похідними від первинної, а тому також не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17 червня 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.