Справа № 813/1686/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

22 червня 2016 року № 813/1686/16

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Смотрича Д.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №953/0/8-15 від 24.12.2015 року «Про звільнення з роботи працівників апарату облдержадміністрації» в частині звільнення ОСОБА_3;

- поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді начальника сектору з 12.01.2016 року;

- стягнути з Львівської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Львівської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.

Одночасно, в позовній заяві просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.

22.06.2016 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Клопотання обґрунтоване тим, що про порушення своїх прав позивач дізнався 11.01.2016 року (коли отримав трудову книжку), однак, за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду лише 23.05.2016 року. Враховуючи зазначене, вважає, що позивачем пропущено місячний строк, встановлений для цієї категорії справ.

В судовому засіданні представник відповідача зазначене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду заперечив, пояснив, що з 10.02.2016 року по 18.05.2016 року позивач хворів, а тому не міг своєчасно звернутись за захистом своїх прав та інтересів до суду. Вважаючи, що строк звернення до суду із заявленими позовними вимогами пропущений ним з поважних причин, просив поновити такий.

При вирішенні даного клопотання суд враховує наступне.

Судом встановлено, що розпорядженням відповідача №953/0/8-15 від 24.12.2015 року «Про звільнення з роботи працівників апарату облдержадміністрації» позивача звільнено з посади завідувача сектору запобігання та виявлення корупції апарату обласної державної адміністрації з 11.01.2016 року у зв'язку із скороченням чисельності (штату) працівників. Дане розпорядження в частині, що стосується звільнення ОСОБА_3, позивач вважає незаконним, а тому звернувся з позовом про його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Таким чином, за характером спірних правовідносин даний спір стосується питань, пов'язаних зі звільненням з публічної служби.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що початком строку звернення до суду є день коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів справи та й не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, датою ознайомлення позивача зі спірним розпорядженням №953/0/8-15 від 24.12.2015 року є день видачі трудової книжки, а саме 11.01.2016 року. Наведене також підтверджується власноручним підписом позивача в його особовій картці. Однак, згідно відтиску штемпеля вхідної кореспонденції суду, за захистом своїх прав, свобод та інтересів позивач звернувся до суду 23.05.2016 року, тобто з пропуском встановленого місячного строку, з огляду на що просив його поновити. Обґрунтовуючи причини пропуску такого строку та клопотання про його поновлення, посилається на довідку Комунальної 4-тої міської клінічної лікарні від 18.05.2016 року, згідно якої у період з 10.02.2016 року по 18.05.2016 року позивач знаходився на диспансерному обліку.

Проте, судом така довідка, як доказ поважності причини пропуску строку звернення до суду поважними, до уваги не приймається, з огляду на наступне.

Так, поважними причинами, що зумовлюють пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Однак, у даному випадку, суд вважає, що знаходження позивача на диспансерному обліку не є істотною перешкодою для звернення до суду, адже, як свідчать матеріали справи, позивач мав можливість звернутись за захистом своїх прав, хоч і не скористався такою. Вказаний висновок суду мотивований тим, що знаходження позивача на диспансерному обліку не перешкодило йому укласти правочин, а саме підписати 23.03.2016 року довіреність на представництво інтересів ОСОБА_1 (представника позивача у даній справі). До того ж, суд зауважує, що позовна заява ОСОБА_3 підписана тим же представником ОСОБА_1 згідно тієї ж довіреності від 23.03.2016 року, однак з адміністративним позовом останній звернувся до суду лише 23.05.2016 року, тобто через два місяці після отримання цієї довіреності. Причини такого зволікання представник позивача в судовому засіданні пояснити не зміг.

Таким чином, встановлені судом обставини спростовують твердження представника позивача та вказують на те, що останній не був позбавлений можливості звернутись до суду у встановлений законодавством строк. Натомість, жодних інших доказів щодо підтвердження поважності причин такого пропуску представником позивача не надано та в судовому засіданні не озвучено.

Окремо слід зазначити, що представник позивача просив поновити строк звернення до адміністративного суду, в той час, як положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено такої процесуальної дії.

Згідно зі ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, з огляду на обставини справи, які зумовлюють виникнення права позивача на звернення до суду з адміністративним позовом, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк звернення позивачем пропущено, оскільки адміністративний позов подано лише 23.05.2016 року. В той же час, як зазначалось вище, надана позивачем довідка про знаходження на диспансерному обліку не свідчить про неможливість звернення до суду, а відтак, про поважність причин пропущення строку звернення із позовом.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого Кодексом адміністративного судочинства України місячного строку звернення до суду з даним позовом та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.