Справа № 802/845/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 червня 2016 р. Справа № 802/845/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом: ОСОБА_1

до: керівника апарату Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_2

про: визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, встановлення відсутності компетенції суб'єкта владних повноважень, визнання фактів порушення права на доступ до суду, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

07.06.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до керівника апарату Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_2 про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, встановлення відсутності компетенції суб'єкта владних повноважень, визнання фактів порушення права на доступ до суду, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2016 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

В позовній заяві та додатково у заяві за вх. № 12126 від 09.06.2016 року позивачем заявлено ряд клопотань, які суд вважає необхідним вирішити під час підготовки до судового розгляду.

Так, позивач ОСОБА_1 зазначає, що її інтереси в суді, як інваліда 1А групи, може представляти донька ОСОБА_3

Крім того, з посиланням на вимоги ст. 59, 60 КАС України позивач просить суд залучити до участі в справі орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інвалідів.

Вирішуючи питання про допуск до справи законного представника позивача, суд виходить з того, що в силу положень ч. 1 ст. 56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Згідно з ч. 2 ст. 56 КАС України представники беруть участь в адміністративному процесу на основі договору або закону.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 КАС України як законні представники діють органи та інші особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Водночас ч. 2 ст. 172 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син мають право звернутися за захистом прав та інтересів непрацездатних, немічних батьків як їх законні представники, без спеціальних на те повноважень.

Встановлено, що подану до суду позовну заяву одночасно підписано і позивачем ОСОБА_1, і її донькою ОСОБА_3 При цьому позивач висловлює згоду на представництво її інтересів у даній справі ОСОБА_3 як законним представником.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для допуску ОСОБА_3 до участі у цій адміністративній справі як законного представника позивача ОСОБА_1

Крім того, відповідно до вимог абз. 1 ч. 2 ст. 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Відтак, беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1А групи (безстроково), особою, що потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, що підтверджується наданими суду документами, враховуючи клопотання позивача про залучення до участі у справі орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає необхідним повідомити прокурора за місцем проживання позивача про можливість вступу у дану справу з метою представництва законних прав та інтересів позивача ОСОБА_1

Вирішуючи клопотання позивача про забезпечення надання їй безоплатної правової допомоги під час розгляду цієї справи, суд враховує наступне.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" право на безоплатну правову допомогу гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 13 цього Закону передбачено, що безоплатною вторинною правовою допомогою є вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Така допомога включає наступні види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Повноваження центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги визначаються статтею 17 Закону України "Про безоплатну правову допомогу". До таких повноважень зокрема належать:

- прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги (п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону);

- забезпечення здійснення представництва інтересів суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами (п. 5 ч. 1 ст. 17 Закону);

- видання доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами (п. 8 ч. 1 ст. 17 Закону).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 21 вказаного Закону після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом. Повноваження адвоката як захисника у кримінальному провадженні, для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення та представництва інтересів осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що за зверненням ОСОБА_1 від 17.07.2015 року Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги прийнято рішення у формі наказу № 23/04 від 27.07.2015 року про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги, призначено адвоката для надання такої допомоги та видано доручення з метою представництва цим адвокатом інтересів ОСОБА_1

Вказаний наказ на момент звернення позивача з позовом до суду є чинним, що не заперечується самим позивачем.

Отже, позивач реалізував своє право на безоплатну вторинну правову допомогу і така допомога надається їй повноважним суб'єктом надання правової допомоги в Україні, а саме Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

При цьому суд зауважує, що в силу вимог ст. 23 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги здійснюється за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Проте з наданих позивачем документів, а також виходячи із змісту тих доводів, які наведені позивачем в обґрунтування клопотання про забезпечення безоплатною правовою допомогою, можна дійти висновку, що рішення про припинення надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги не приймалось.

Враховуючи наведене, задля сприяння позивачу в реалізації нею свого права на одержання безоплатної вторинної правової допомоги під час розгляду цієї адміністративної справи, суд вважає за необхідне повідомити Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про розгляд судом цієї справи з метою забезпечення представництва в суді інтересів позивача тим адвокатом, з яким на виконання наказу № 23/04 від 27.07.2015 року Центром було укладено контракт про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі і який за законом зобов'язаний таку допомогу надавати.

Водночас суд зазначає, що підстави та порядок заміни адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу чітко регламентований чинним законодавством України, зокрема статтею 24 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", і адміністративний суд немає повноважень на вирішення цих питань, які належать до виключної компетенції Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Позивачем також заявлені клопотання про витребування персональних даних відповідача ОСОБА_2, які необхідні для забезпечення виконання можливого судового рішення, ухваленого на користь позивача, а саме паспортних даних відповідача, номера її ідентифікаційного коду, даних про місце її роботи та проживання (перебування), персональних даних про чоловіка відповідача (для виявлення спільного майна), відомостей про наявне нерухоме майно, транспортні засоби відповідача та її чоловіка, інформації про те, чи є вони власниками (співвласниками, засновниками тощо) юридичних осіб та даних про усі банківські рахунки, відкриті на ім'я відповідача та її чоловіка.

Вказані відомості позивач просить витребувати від самого відповідача, а також у відповідного органу м. Вінниці з питань реєстрації місця проживання громадян, відповідного органу фіскальної служби м. Вінниці, відповідного органу м. Вінниці з питань реєстрації об'єктів нерухомого майна, відповідного органу м. Вінниці з питань реєстрації транспортних засобів, відповідного органу м. Вінниці з питань реєстрації юридичних осіб, з усіх банківських установ, що працюють у м. Вінниці, з Вінницького міського суду та Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області.

Вирішуючи зазначені клопотання позивача суд враховує положення частини 3 статті 71 КАС України, згідно з якими якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Водночас ч. 1 ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (ч. 1, 4 ст. 70 КАС України).

Таким чином, відомості, які просить витребувати позивач, не є тими фактичними даними, на підставі яких суд може встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відтак, на переконання суду, вони не є доказами в розумінні положень процесуального закону і не стосуються предмету доказування.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем у цій адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень керівник апарату Вінницького міського суду, а не фізична особа, як помилково вважає позивач. Отже, ті відомості про відповідача, з'ясування яких є обов'язковим в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України, є загальнодоступними.

Позивач також звернулася до суду з клопотанням про усунення непрямої дискримінації та просить застосувати щодо неї позитивні дії (розумне пристосування), а саме:

- протягом не пізніше одного робочого дня з моменту надходження до суду будь-яких усних чи письмових документів у справі надсилати їх належні задокументовані фотокопії на домашню поштову адресу та електронну адресу;

- надати можливість використати щонайменше три робочі дні з моменту отримання від суду вказаних документів для їх опрацювання та подання суду своїх заперечень, зауважень, спростувань, міркувань, висловлювання позиції тощо;

- будь-які рішення у справі ухвалювати лише після отримання від позивача документальної позиції з приводу клопотань, заяв тощо, рішення з розгляду яких у справі має ухвалити суд.

Суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 12 КАС України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, не можуть бути обмежені у праві на отримання в адміністративному суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів розгляду справи. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в адміністративному суді інформації про дату, час і місце розгляду своєї справи та ухвалені в ній судові рішення.

Крім того, відповідно до п. 2, 4, 5, 7 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи; давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; подавати заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1А групи (безстроково) та за станом здоров'я не може з'явитись до суду особисто.

Тому, з метою сприяння позивачу у реалізації її процесуальних прав як сторони процесу, суд вважає можливим надавати їй для ознайомлення письмові документи (заяви, клопотання, заперечення, письмові докази тощо), які надходять до суду у зв'язку з розглядом цієї справи, шляхом направлення їх копій на адресу позивача у строк, передбачений процесуальним законом (ч. 3 ст. 35 КАС України) для повідомлення учасників судового процесу про дату, час і місце судового розгляду справи, тобто у строк не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Відтак заявлене позивачем клопотання належить задовольнити частково.

При цьому суд зауважує, що законні права та інтереси позивача може представляти ОСОБА_3, допущена судом до участі у цій справі як законний представник позивача. Водночас будучи особою, яка бере участь у справі, представник сторони під час розгляду справи користується усіма правами, передбаченими частиною 3 статті 49 КАС України, в тому числі правом на участь у судовому засіданні, висловлювання своєї думки з питань, які виникають під час розгляду справи, задавання питань іншим особам, які беруть участь у справі, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 КАС України підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що в порядку підготовки справи до судового розгляду проведені необхідні підготовчі дії суд доходить висновку про можливість закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Керуючись ст. 110, 121, 165, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закінчити підготовче провадження в адміністративній справі № 802/845/16-а за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_2 про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, встановлення відсутності компетенції суб'єкта владних повноважень, визнання фактів порушення права на доступ до суду, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

2. Призначити справу до судового розгляду на 04 липня 2016 р. о 14:00 год. в залі судового засідання № 3 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14, з викликом у судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

3. Допустити ОСОБА_3 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до участі у розгляді цієї адміністративної справи як законного представника позивача ОСОБА_1.

4. Повідомити Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про розгляд судом цієї адміністративної справи з метою надання позивачу ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги та забезпечення представництва в суді її інтересів тим адвокатом, з яким на виконання наказу № 23/04 від 27.07.2015 року Центром було укладено контракт про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі (у судове засідання на підтвердження повноважень адвоката надати відповідне доручення Центру).

5. Запропонувати керівнику Вінницької місцевої прокуратури (м. Вінниця, провулок Цегельний, 8) на підставі положень ч. 2 ст. 60 КАС України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" вирішити питання про вступ у дану адміністративну справу прокурора для представництва інтересів позивача ОСОБА_1.

6. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування персональних даних та інших особистих відомостей стосовно ОСОБА_2 та її чоловіка.

7. Клопотання позивача про сприяння у реалізації процесуальних прав сторони задовольнити частково та у випадку надходження до суду письмових документів (заяв, клопотань, заперечень, письмових доказів тощо) надсилати їх копії на адресу позивача з дотриманням строку повідомлення учасників судового процесу про дату, час і місце судового розгляду справи, визначеного у ч. 3 ст. 35 КАС України, тобто не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

8. Запропонувати сторонам надати суду усі наявні у них докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, які можуть мати значення при вирішенні справи.

9. Звернути увагу відповідача на положення ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

10. Роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. .

11. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі, а також Вінницькому місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та керівнику Вінницької місцевої прокуратури разом з копіями позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя ОСОБА_4