Справа № 810/992/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року, 810/992/16
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації (далі відповідач або Комісія), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації від 12 лютого 2016 року, що оформлене протоколом від 12 лютого 2016 року №183, яким визнано безпідставну видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що факт участі позивача у роботі в зоні відчуження підтверджується табелем обліку використання робочого часу за січень 1987 року, архівною довідкою про підвищену оплату праці в зоні відчуження за лютий 1987 року, військовим квитком, в якому міститься запис про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому, на думку позивача, твердження відповідача про не підтвердження первинними документами виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є необгрунтованими та безпідставними.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, відповідач зазначає, що на підставі представлених позивачем документв не підтверджується статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Так, первинними документами не підтверджено виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні відчуження оскільки існують розбіжності в предявлених документах.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача через службу діловодства суду подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідмолений належним чином.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії АВ №0512919 має другу групу інвалідності (захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС). Інвалідність встановлена довічно.

Згідно з витягом з протоколу №183 засідання комісії від 12.02.2016 вирішено, що первинними документами не підтверджено виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні відчуження. Розбіжності в представлених документах. Визнано безпідставну видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Листом №300 від 02.03.2016 Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації повідомило позивача про визнання безпідставною видачу останньому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та посвідчення постражалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. У звязку з цим Управління повідомило позивача про необхідність зявитися до управління соціального захисту населення для отримання витягу з протоколу та здачі посвідчення кат. 1 №076369 від 06.02.1996 з вкладкою № НОМЕР_1 від 14.02.2001 по причині визнання їх недійсними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон).

Відповідно до статті 9 Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаються:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 вказаного Закону визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Так, відповідно до означеної статті такими вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Статтею 14 Закону визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

Так, до 1 категорії осіб відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12) щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

До 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

До категорії 3 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:

- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;

- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

Статтею 15 вищезазначеного Закону передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

На момент отримання позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 серії № 076369 діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (далі Порядок №51).

Згідно з пунктом 10 Порядку посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до Положення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17 травня 2006 року №187 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 травня 2006 року за № 626/12500 (далі Положення №187), Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. А відповідно до пункту 3 Положення одним із основних завдань Комісії є розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії та перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із пунктом 5 Положення №187 рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно.

При цьому підпунктом 1.2 пункту 1 Положення визначено основні принципи діяльності Комісії: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.

Відповідно до архівної довідки №01.0.08.37 від 14.03.2016 в розрахункових відомостях по нарахуванню заробітної плати по Кагарлицькому автотранспортному підприємству №11032, значиться ОСОБА_1 і у вересні місяці 1986 йому було нараховано по шифру №43 46 крб. 76 коп., у лютому місяці 1987 року по шифру №43 нараховано 207 крб. 41 коп. Шифр №43 за роботу в 30-ти кілометровій зоні відчуження, підвищена заробітна плата відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України та Укрпрофради №207 від 10 червня 1986 року (а.с.12). На підставі наказу №2-ком від 03 січня 1987 року ОСОБА_2 відкомандирований в с. Зелений Мис УПТК строком на 29 днів з 3 по 31 січня 1987 року водієм з автомашинами КамАЗ №86-73 відповідно до розпорядження Київського облавтотранспорту (а.с. 15).

За змістом нотаріально посвідченої заяви про відрядження працівників Кагарлицького АТП-132255, яких було задіяно на роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_3 колишнього директора Кагарлицького АТП-13255 1977-1997, після створення 30-ти кілометрової зони відчуження, яка було в свою чергу розділена на три зони, на Управління по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке виступало як генпідрядник було покладено завдання виведення із зони відчуження підприємства та організації в місця які межували із зоною, що дало можливість працюючим в зоні відчуження відпочивати в нічний час в місцях де була менша зона радіації. Тому в перші дні аварії водії і техніка направлялись в Чорнобиль, де їх направляли на місця виконання робіт, а з введенням зон відчуження пунктами прибуття транспорту стали населені пункти, як Іванків, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Дитятки і інші, де їх доводили об`єм робіт і направляли по місцю виконання робіт. Наказ по АТП, як би добре не був написаний, не являється гарантом його виконання. Основними документами виконання наказу по АТП були: а) оформлені замовником товаротранспортні накладні /ТТН/ в двох примірниках на підставі яких проводилися нарахування вартості транспортних послуг, відповідно виставлялися рахунки на оплату, а також нараховувались, по розцінках, заробітна плата водію; б) оформлений шляховий лист, який конкретизував роботу водія; в) відмічені листи відрядження, згідно яких водію виплачувалися добові. Працівникам, які працювали в зоні відчуження обов`язково видавався табель обліку робочоо часу або довідка з відміткою часу і місця роботи. Згідно табеля обліку робочого часу або довідки підраховувався час роботи водія в зоні відчуження і його зарплата збільшувалася на відповідний коефіцієнт. Враховуючи, що коефіцієнти мінялися, вони постійно передавалися в АТП спецвідділом Управління. За період з 1986-1988 роки до водіїв, що виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕМ не було ні скарг, ні нарікань від замовників, що замовляли транспорт і не було відмов по оплаті рахунків за транспортні послуги. Це свідчить про те, що працівники Кагарлицького АТП-13255 добросовісно, чітко і організовано виконували розпорядження Київського обласного управління вантажного транспорту по виконання робіт в зоні відчуження (а.с.17).

Зі змісту Протоколу засідання комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майні із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році від 12 лютого 2016 року №183 вбачається, що на засіданні розглядалася, зокрема, інформація за перевіркою Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області щодо підробки документів на отримання посвідчення прирівняного до учасника війни (встановлено судом) (а.с.26-29).

Поряд з цим, у постанові Київського апеляційного адміністартвиного суду від 19 листопада 2014 року по справі №368/1606/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання неправомірними дій, зазначено, що «…позивач не допускав будь-яких зловживань, а страхувальник (тобто роботодавець в розумінні ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») не надавав будь-яких документів для призначення надбавки до пенсії відповідачу як інваліду війни, оскільки роботодавці не надають документи для призначення такої надбавки…» Також судом зазначено, що «…вироком Кагарлицького районного суду від 04.05.2012 взагалі не встановлювалась правдивість чи фальшивість вказаних довідок, оскільки останні видавались ВАТ «Кагарлицьке АТП», не були предметом дослідження у кримінальний справі, а отже і не мають жодного відношення до даної кримінальної справи, якою досліджувалось питання вини працівника Кагарлицького РВК щодо видачі саме довідки від 28.05.2009 року № 79. Крім цього, рішенням Кагарлицького районного суду від 29.05.2013 року встановлено факт виконання ОСОБА_1 з 02.09.1986 р. по 09.09.1986 р. та з 03.01.1987 р. по 31.01.1987 р. службових обов`язків в складі автоколони військового типу № 2254 під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС….Вироком Кагарлицького районного суду, який набрав законної сили. 04.05.2012 р., не було встановлено будь-яких зловживань з боку позивача. Вказаним вироком суду було визнано винними у вчинені правопорушень посадових осіб Кагарлицького РВК, а не ОСОБА_1 . Відповідно до листа Кагарлицького районного суду №631/14 вих. від 27.05.2014 р. суд повідомив, що у кримінальній справі №1-70/12 по обвинуваченню ОСОБА_8 позивач в якості обвинуваченого участі не приймав, цивільного позову у даній кримінальній справі УПФУ у Кагарлицькому районі не заявлялось…Крім того, відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 4564 від 07.04.2014 року позивачу повторно було встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до довідки Акту МСЕК № 0430058 від 30.04.2014 року причина інвалідності ОСОБА_1 захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС…» (а.с. 36).

За правилами ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також слід зазначити, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 23 грудня 2015 року по справі №368/616/15-ц за позовмо ОСОБА_1 до Управління Пенсійнго фонду України у Кагарлицькому районі Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 1000 грн. (одну тисячу гривен 00 копійок).

Відповідно до архівної довідки КП «Трудовий архів Кагарлицького району» Кагарлицької районної ради від 22.09.2014 №43 згідно даних, що зберігаються в документах архівного фонду №63, ВАТ АТП №13255, м.Кагарлика, накази №27 від 19.10.1963 і №302 від 19.10.1972 до архіву не здавались, так як накази відносяться до наказів по основній діяльності згідно переліку до архіву не здаються (а.с. 43).

На запит адвоката Клапчука Ф.П. щодо надання інформації чи звертались Кагарлицький РВ ГУ МВС України в Київській області, Управління соціального захисту Кагарлицької РДА та Управління Пенсійного фонду у Кагарлицькому районі до КП Трудовий архів Кагарлицького району щодо надання документів, а саме наказу про відрядження та відомостей про додаткову заробітну плату виплачену Кагарлицьким АТП 13255 ОСОБА_1 за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та які документи були передані на зберігання Кагарлицьким АТП 13255 до КП «Трудовий архів Кагарлицького району» останнє листом №117 від 25.05.2016 повідомило, що вказані установи по громадянину ОСОБА_1 у 2016, 2015 роках до архіву не зверталися. Також вказаним листом повідомлено, що у 2012 році до архіву були передані документи Кагарлицького АТП 13255 з особового складу та кадрових питань за 1968 по 2007 роки (а.с. 60-61).

Також на ім`я начальника Кагарлицького АТП 23255 (Караглицьке АТП 13255) направлено лист начальником ділянки учасника КСМУ треста «Южатоменергобуд» яким керівництво вказаного підприєства клопоче перед адміністрацією Кагарлицького АТП-23255 про заохочення групи працівників Кагарлицького АТП -23255, зокрема, ОСОБА_1 , які приймали активну участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.65).

Відповідно до довідки ВАТ АТП-13255 №01/36 ід 29.02.2008 ОСОБА_1 дійсно працював в ВАС «Кагарлицьке АТП 13255» і дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 03.01 по 31.01.1987. В 2008 році йому видана нова довідка для нарахування пенсії згідно рішення Кагарлицького районного суду від 14.02.2008 по зонах: відпрацьовано 9 днів в м.Чорнобилі 1 зона 162 год., 2 зона 27 год., 3 зона 159 год. Всього відпрацьовано 348 год.(а.с.70).

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 14 лютого 2008 року по справі №2-129/08 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Кагарлицьке АТП 13255» про надання довідки про перерахування пенсії по інвалідності зобов`язано ВАТ «Кагарлицьке АТП- 13255» провести новий перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи в зоні відчуження з 03 січня по 31 січня 1987 року на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із розрахунку тарифної ставки 0,993 грн./год. в розрахунку по зонах: 1 зона м.Чорнобиль 162 год., 2 зона с Янов 27 год., 3 зона м.Припять 27 год., 3 зона м.Припять 132 год. та видати її ОСОБА_1 (а.с. 71-73).

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 29 травня 2013 року по справі №368/673/13-ц (провадження №2-о/368/28/13) за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , зацікавлені особи відкрите акціонерне товариство «Кагарлицьке АТП 13255», державне підприємство «Київпассервіс», управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області заяву ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 задоволено. Встановлено юридичний факт, що має юридичне значення, зокрема, - виконання ОСОБА_1 з 02.09.1986 по 09.09.1986 та 03.11.1987 по 31.01.1987 службових обов`язків в складі автоколони військового типу №2254 під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 74-75).

Також здійснення позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується шляховими листами №136084 від 09.01.1987, №136080 від 06.01.1987, №100402 від 13.01.1987, табелем обліку використаного робочого часу за січень 1987 року (а.с.79-81).

Відповідно до довідки №180 від 30.09.1992 Кагарлицького АТП 13255 остання видана про те, що за період роботи в м. Чорнобиль, с. Опачічі з 03 січня 1987 року по 31 січня 1987 року по місцю основної роботи в Кагарлицькому автопідприємстві 13255 йому виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207 в сумі 207крб. 41 коп. (а.с.90).

Згідно з відомостями довідки Кагарлицького районного військового комісаріату Київської області від 19.06.2014 №652 ОСОБА_1 перебував у штаті спец формування АКВТ АК 2254 з 14 квітня 1981 року по 27 березня 1987 року.

Відповідно до маршрутного листа ВАТ «Кагарлицьке автотранспортне підприємство 13255» учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 останній працював у Караглицькому АТП 23255 на посаді водія. Був направлений в с. Зелений Мис на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС для переведення будівельних матеріалів згідно наказу №2-ком від 03 січня 1987 року: з 3 січня по 31 січня 1987 року 0 зона відчуження с.Опачичі; з 03 січня по 31 січня 1987 року І зона відчуження м.Чорнобиль; з 06 січня по 31 січня 1987 року ІІІ зона відчуження м.Припять. маршрутний лист складено на підставі табеля обліку робочого часу та шляхових листів (а.с.103).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 висловив свою позицію про те, що позивача безпідставно позбавили статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки жодних протиправних дій для незаконного отримання такого статусу позивач не вчиняв. Такі дії відповідача, на думку свідка, вчинені у зв`язку з активною соціальною позицією позивача, що не влаштовує окремих посадових осіб.

З матеріалів справи встановлено, що усі довідки, на підставі яких позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 серії № НОМЕР_2 засвідчують участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Щодо посилання представника відповідача на суперечність відомостей щодо населеного пункту до якого був відряджений позивач, суд зазначає, що Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 (в редакції від 29.08.1994 №600), відповідно до якої с. Опачичі Чорнобильського району Київської області віднесене до зони відчуження. Крім того, з маршрутного листа (а.с. 103) вбачається, що позивач був направлений в с.Зелений Мис на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС для перевезення будівельних матеріалів згідно наказу №2-ком від 03 січня 1987 року та у цей період відряджався до с.Опачичі, м.Чорнобиль, м.Припять. Відтак розбіжності у довідках щодо місця перебування та відрядження позивача не впливають на наявність у ОСОБА_1 підстави для отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд також звертає увагу не те, що в судовому засіданні представник відповідача повідомив про те, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС неодноразово підтверджувався на засіданнях Комісії на підставі одних і тих самих документів. Поряд з цим, за наявності таких самих документів лише на підставі листа Кагарлицького РВ ГУ МВС України щодо перевірки правомірність надання ОСОБА_1 статусу інваліда І категорії з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який відповідачем до матеріалів справи не наданий, Комісія приходить до протилежного висновку про не підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 .

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України виявлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності слугує підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що дії відповідача при винесенні оскаржуваного рішення про безпідставну видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 аналізуються судом на предмет його правомірності та відповідності вимогам чинного законодавства України станом на момент вчинення цих дій та обсягу доказів та

Оскільки доказів фальсифікації або недостовірності інформації, що стала підставою для видачі позивачеві посвідчення Категорія 1 № НОМЕР_2 до суду не надано, та враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується те, що позивач дійсно працював в зоні відчуження, суд вважає висновок відповідача про не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження необґрунтованими.

Відтак обставини щодо перебування позивача у відрядженні у період з 03 січня 1987 року по 31 січня 1987 року та виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС встановлено судовими рішеннями, підтверджуються документами, що наявні в матеріалах справи та утворюють підстави для присвоєння позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та видачі відповідного посвідчення згідно Порядку №501.

Зважаючи на те, що спірне рішення приймалось без врахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані дії відповідача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Таким чином суд вважає рішення відповідача викладене у формі протоколу № 183 від 12.02.2016 року в частині визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та посвідчення постарждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації від 12 лютого 2016 року, що оформлене протоколом від 12 лютого 2016 року №183, про визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.