Справа № 599/829/15-а 2-а/599/63/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Справа № 876/6510/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05.06.20115 року за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації про визнання дій відповідача неправомірними, скасування рішення про припинення надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'і, зобов'язання відновити виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації про визнання незаконним рішення відповідача про припинення надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї №56-од від 06.03.2015 року та його скасування, зобов'язати відповідача відновити їй виплату такої допомоги та компенсувати невиплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'і..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач прийняв рішення про припинення допомоги у зв'язку з тим, що у 2012 році отримала 313,04 грн за роботу на виборчій дільниці і не вказала цієї суми у декларації. Вказує, що є матір'ю 3-х дітей, їх сім'я є малозабезпеченою і соціальна допомога є суттєвим джерелом існування для сім'ї.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 05.06.2015 року позовні вимоги задоволено, оскільки суд прийшов до переконання, що відповідачем не доведено наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо отриманих позивачем коштів.

Зазначену постанову суду оскаржив відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Зборівської РДА, вважаючи, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, а оскаржуване рішення відповідача залишити в силі.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно запереченням на позовні вимоги, зазначаючи, що відповідач діяв лише у межах та у спосіб, визначений законодавством, з метою забезпечення цільового використання коштів Державного бюджету.

Суд у відповідності до ч.1 ст.41 КАС України відзначає, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач звернулася до управління праці та соціального захисту населення Зборівської РДА для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям

Згідно рішення Управління праці та соціального захисту населення Зборівської РДА від 15.01.2013 року ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї на період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року в сумі 1593,30 грн..

Проведеною Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області ревізією в Управлінні праці та соціального захисту населення Зборівської райдержадміністрації встановлено, що при заповненні декларації про доходи і майновий стан від 14.01.2013 року ОСОБА_1 не вказала, що працювала членом окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №165 в жовтні 2012 року та отримала заробітну плату в розмірі 313,08 грн..

Після виявлення вказаного порушення надання допомоги ОСОБА_1 припинено з згідно розпорядження відповідача за №56-од від 06.03.2015 року.

Також за лютий 2015 року ОСОБА_1 було виплачено 3910 грн. 98 коп. соціальної допомоги, які відповідач вимагає повернути в зв'язку з тим, що у листопаді 2012 року позивач надала у декларації неправдиві дані.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо отриманих позивачем коштів, факт усвідомлення нею протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, як обов'язкову умову для припинення та повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Також суд вважає, що незазначена у декларації про доходи і майновий стан сума 312,08 грн. не впливала на призначення соціальної допомоги та є незначним розміром.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають дійсним обставинам справи, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 01.06.2000 року № 1768-ІІІ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон № 1768-ІІІ) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Згідно ст. 3 Закон № 1768-ІІІ право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Частиною другою статті 7 Закону № 1768-ІІІ передбачено, що за наявності обставин, передбачених, зокрема, в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування, пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення (частина четверта статті 7 Закону № 1768-ІІІ).

Таким чином, виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім'ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та визначенні її розміру.

На виконання Закону № 1768-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою № 250 затвердив Порядок, пунктом 28 якого встановлено, що якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

З аналізу наведеного, обов'язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру.

Із матеріалів справи вбачається, що при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_1 була повідомлена про відмову в призначенні або припиненні виплат призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї. В заявах про призначення соціальної допомоги ОСОБА_1 власноруч ставила свій підпис під зазначеними попередженнями, тобто усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне відповідальність з згідно чинним законодавством України, та одночасно дала згоду на збір інформації про сім'ю та доходи, що необхідно для призначення допомоги.

Як встановлено матеріалами справи, після проведеної ДФІ в Тернопільській області ревізії в УПСЗН Зборівської РДА встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в Декларації про доходи та майновий стан від 14.01.2013 року не подала усі відомості, зокрема, встановлено, що позивач працювала членом окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №165 в жовтні 2012 року та отримала заробітну плату в сумі 313,08 грн..

Разом з тим, згідно банківської квитанції № 3 від 30.01.2015 року позивачем повернуто відповідачу переплачені кошти в сумі 313,08 грн..

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначена сума, яку ОСОБА_1 не вказала у декларації про доходи і майновий стан, не впливала на призначення соціальної допомоги.

Враховуючи зазначені обставини, висновок суду першої інстанції про задоволення позову через недоведеність відповідачем наявності в позивача умислу на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо отриманих позивачем коштів, факту усвідомлення нею протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, є таким, що відповідає нормам матеріального права, які врегульовують предмет цього спору.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05.06.2015 року по справі № 599/829/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 17.06.2016 року.