Справа № 821/427/16
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/427/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Апеляційного суду Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Херсонської області про:

- визнання протиправною відмову відповідача щодо не нарахування та невиплати вихідної допомоги судді у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою станом на вересень 2013 року;

- зобов'язання Апеляційний суд Херсонської області нарахувати та виплатити вихідну допомогу у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою (станом на вересень 2013 року) судді Апеляційного суду Херсонської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з липня 1997 року працював на посаді судді Цюрупинського районного суду Херсонської області, а у травні 1982 року був обраний безстроково на посаду судді Апеляційного суду Херсонської області. У вересні 2013 року подав заяву про відставку у зв'язку з досягненням 65-ти річного віку до Вищої ради юстиції України, яка була розглянута Верховною Радою України лише 25 грудня 2014 року та прийнято постанову про звільнення. 29 грудня 2014 року наказом голови Апеляційного суду Херсонської області звільнено із займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку. Зазначає, що Апеляційним судом Херсонської області відмовлено у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги тому, що на момент виходу у відставку не було правових підстав для виплати такої допомоги. Вважає таку відмову протиправною, оскільки вона суперечить Конституції України та вимогам законодавства.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно ч.4 ст. 122 КАС України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Апеляційного суду Херсонської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 вихідної допомоги судді у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зобов'язано Апеляційний суд Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою.

В апеляційній скарзі Апеляційного суду Херсонської області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Апеляційного суду Херсонської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З липня 1997 року позивач працював на посаді судді Цюрупинського районного суду Херсонської області, а у травні 1982 року був обраний безстроково на посаду судді Апеляційного суду Херсонської області.

У вересні 2013 року ОСОБА_2 подав заяву про відставку у зв'язку з досягненням 65-ти річного віку до Вищої ради юстиції України.

25 грудня 2014 року заява про відставку розглянута та задоволена постановою Верховної Ради України №59-VIII.

Наказом голови Апеляційного суду Херсонської області від 29 грудня 2014 року №123-ОС позивача звільнено із займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

18 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 10-ти місячних заробітних плат за останньою посадою.

24 березня 2016 року Апеляційний суд Херсонської області листом №081-24/16/2016 повідомив про відсутність правових підстав для нарахування та виплати вихідної допомоги у зв'язку із виходом у відставку, оскільки ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" була виключена відповідно до положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VІІ.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право на відставку позивачем реалізовано до набрання чинності Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", позивач має право на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою відповідно до ч.1 ст. 136 Закону Україну "Про судоустрій і статус суддів", що є підставою для зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В апеляційній скарзі Апеляційного суду Херсонської області вказується, що на час звільнення ОСОБА_2 з посади судді згідно постанови Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року №59-УІІІ та наказу голови Апеляційного суду Херсонської області від 29 грудня 2014 року №123-ОС, був чинний Закон України "Про судоустрій і статус суддів", в якому виключено ст. 136, яка передбачає виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

При цьому, звільнення судді відбувається за наявності у судді відповідного стажу роботи, який, відповідно до ч.1 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" становить не менше двадцяти років, та подання суддею заяви, яка є підтвердженням вільного волевиявлення судді на реалізацію ним права на відставку.

Частина 1 ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зазначене вбачається також і з рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України конституційності) ст.ст. 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, пп.1 п.2 р. XII "Прикінцеві положення", абз.4 п.3, абз.4 п.5 р. XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, Конституційний Суд України, зокрема, зазначив, що аналіз р. VІІІ Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" дає підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Конституційним судом України також зауважено, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків.

Тобто, реалізація права судді на відставку за наявності підстав, встановлених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", є підставою для виплати такому судді у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

При цьому, 01 квітня 2014 року набрав чинності Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким виключено ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Судова колегія зауважує, що зазначена обставина не є підставою для позбавлення ОСОБА_2 права на отримання вихідної допомоги, оскільки право на відставку реалізовано ним до набрання чинності Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

Так, відповідно до ч.3 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. У разі звільнення судді з посади в результаті внесення такого подання Вища рада юстиції повідомляє про це Вищу кваліфікаційну комісію суддів України.

Згідно з п.4 пар.2.1 р. II Регламенту Вищої ради юстиції, затвердженого рішенням Вищої ради юстиції від 04 квітня 2010 року №791/0/15-10, розгляд питання про відставку судді включає в себе з'ясування дійсного волевиявлення судді, який подав заяву про відставку, з метою перевірки відсутності стороннього впливу на суддю або примусу.

Наведені правові норми вказують, що Вища рада юстиції за наявності у судді відповідного стажу роботи повноважна перевіряти лише справжність волевиявлення судді, водночас відмовити в задоволенні заяви про відставку з інших підстав Вища рада юстиції не правомочна.

Подібну роль у цьому процесі відведено й Верховній Раді України, оскільки, згідно з положеннями ст. 216 Регламенту Верховної Ради України, затвердженого Законом України "Про Регламент Верховної Ради України" керівництво Верховної Ради України лише забезпечує організацію підготовки цього питання до розгляду на пленарних засіданнях.

Отже, подання заяви про відставку та внесення Вищою радою юстиції відповідного подання до Верховної Ради України вказує на набуття суддею прав на відставку.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про відставку позивач подав у вересні 2013 року. Разом з тим, фактичне звільнення позивача з посади судді у зв'язку із поданням заяви про відставку відбулося більше ніж через рік на підставі Постанови Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року №59-VІІІ "Про звільнення суддів".

Судова колегія вважає, що тривалий період, протягом якого не вирішувалося питання про звільнення позивача з посади судді у відставку, не залежав від його волі, а тому, не може впливати на вирішення питання про нарахування та виплату позивачу вихідної допомоги за законодавством, чинним на час подання ним заяви про відставку.

Також позбавлення позивача права на отримання відповідної вихідної допомоги у зв'язку з відставкою суперечить приписам ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз.2 п.2 р. II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання, і така незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням. Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюється на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Конституційний Суд України відзначив, що законодавець, маючи дискреційні повноваження щодо визначення умов, порядку та розміру матеріального забезпечення, повинен враховувати, що не може запроваджуватися правове регулювання, за якого особа, реалізуючи одне конституційне право, позбавляється можливості реалізувати інше право (гарантію). Зокрема, суддя після виходу на пенсію або у відставку, використовуючи конституційне право на працю, визначене ст. 43 Основного Закону України, не може бути при цьому позбавлений гарантій незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення.

Підставою для отримання матеріального забезпечення судді після припинення його повноважень є виключно конституційно визначений статус професійного судді, при цьому не може виокремлюватися певна категорія суддів у відставці, які не мають права на отримання вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку з підстав, не пов'язаних з статусом судді та його професійною діяльністю щодо здійснення правосуддя.

Відтак, враховуючи, що за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді та такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку, скасування при виході у відставку гарантованої виплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією України та іншими Законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Таким чином, оскільки право на відставку позивачем реалізовано до набрання чинності Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", він має право на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою відповідно до ч.1 ст. 136 Закону Україну "Про судоустрій і статус суддів", що є підставою для зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії.

З таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Апеляційного суду Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.