Справа № 2-а-4099/10/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4099/10/2170

Категорія:8.1Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2010 року за позовом приватного підприємства «Інвестагропівдень»до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2010 року приватне підприємство «Інвестагропівдень»звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні (надалі-відповідач, ДПІ) щодо невизнання як податкової звітності податкової декларації позивача з податку на додану вартість за червень 2010 року, а також просить зобов'язати ДПІ прийняти цю декларацію як податкову звітність та внести показники цієї декларації до електронної бази податкової звітності позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ДПІ безпідставно відмовилась прийняти вказану декларацію позивача як податкову звітність, оскільки підстави для відмови у її прийнятті відсутні, а тому такі дії ДПІ є неправомірними і порушують права та інтереси позивача.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2010 року задоволено. Визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні по неприйняттю від приватного підприємства «Інвестагропівдень»податкової декларацій з податку на додану вартість за червень 2010 року. Зобов'язано ДПІ у м. Херсоні прийняти як податкову звітність податкову декларацію приватного підприємства «Інвестагропівдень» з податку на додану вартість за червень 2010 року, та внести показники цієї декларації до електронної бази податкової звітності та картки особового рахунку приватного підприємства «Інвестагропівдень».

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ДПІ у м. Херсоні в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що зі змісту листа ДПІ в адрес позивача від 27.07.2010р. №20858/10/28-330 вбачається, що подана позивачем 26.07.2010р. за реєстраційним номером 140063 податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2010 року не визнана як податкова звітність з тієї причини, що на відбитку печаті неможливо прочитати код ЄДРПОУ (розмазана печатка).

Відповідно до пп.4.1.1., 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті. Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Якщо службова (посадова) особа контролюючого органу порушує норми абзацу першого цього підпункту, платник податків зобов'язаний до закінчення граничного строку подання декларації надіслати таку декларацію поштою з описом вкладеного та повідомленням про вручення, до якої долучається заява на ім'я керівника відповідного контролюючого органу, складена у довільній формі, із зазначенням прізвища службової (посадової) особи, яка відмовилася прийняти декларацію, та/або із зазначенням дати такої відмови. При цьому декларація вважається поданою в момент її вручення пошті, а граничний десятиденний строк, встановлений для поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не застосовується.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Надана до суду першої інстанції позивачем копія податкової декларацій з податку на додану вартість за червень 2010 року свідчить про те, що вона заповнена із дотриманням Порядку заповнення податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 р. № 166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997 р. за № 250/2054, має всі обов'язкові реквізити, підписана керівником позивача та скріплена печаткою позивача, на відбитку якої відображений і код ЄДРПОУ позивача -33511741, якій відповідає коду, що проставлений у графі 041 цієї декларації - «Ідентифікаційний код платника згідно з ЄДРПОУ».

У даній декларації проставлені і інші необхідні коди позивача, а також прочерки у показниках, які не заповнюються.

Представник ДПІ не заперечував в суді першої інстанції проти того, що надана позивачем суду копія податкової декларацій з податку на додану вартість за червень 2010 року відповідає оригіналу декларації, яка була подана позивачем до ДПІ.

Представник ДПІ до суду оригінал або копію декларації позивача з ПДВ за червень 2010р., яка була подана позивачем до ДПІ, для підтвердження виявлених в ній недоліків не надав, оскільки ця декларація не була визнана як податкова звітність і в ДПІ не зберігається.

Згідно п.4.3 вказаного Порядку податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

Апелянт не надав суду доказів, які б підтвердили наявність в декларації позивача з ПДВ за червень 2010р. тих недоліків, про які ДПІ вказало в листі від 27.07.2010р. №20858/10/28-330 та в запереченнях на позов.

Таким чином, наявність підстав для неприйняття як податкової звітності поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за червень 2010р. не доведена апелянтом належними доказами, і спростовується документами, які надав позивач.

Відповідно п.4.8 Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом ДПА України від 31.12.2008 р. № 827 за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Цей факт засвідчують відповідні відмітки: штамп, дата реєстрації документа та реєстраційний номер. Відмітки проставляються на полях, визначених затвердженими формами податкової звітності, як основного документа, так і додатка до нього. На примірнику, що подається до державної податкової інспекції, проставляється штамп "Конфіденційно" (зразок штампа наведено у додатку 1 до Методичних рекомендацій). На примірнику, що залишається у платника, проставляється штамп "ОТРИМАНО" (зразок штампа наведено у додатку 1 до Методичних рекомендацій). Дані податкової звітності вносяться в електронні бази районного рівня до відповідних форм податкової звітності та періодів, які відповідають полям: тип періоду, місяць та рік звітного періоду еталонного довідника "Терміни подання податкових документів" та Тимчасового реєстру форм звітних документів платників податків юридичних та фізичних осіб - підприємців, зі змінами та доповненнями, в тому числі доведеними листами ДПА України.

Пункт 7.1 зазначених Методичних рекомендацій передбачає, що щоденно, починаючи з наступного за граничним терміном подання податкової звітності, але не пізніше 1 дня до настання граничного терміну сплати (крім звітності, для якої терміни сплати встановлені до граничного терміну подання або окремим порядком), підрозділи обліку та звітності засобами ПЗ АІС "Облік податків та платежів" імпортують вивантажені дані з електронної бази звітних документів до КОР платників податків окремо для юридичних та фізичних осіб.

Таким чином, податкова декларація позивача з податку на додану вартість за червень 2010 року повинна була бути прийнята відповідачем із вчиненням дій, визначених п.4.8 та 7.1 вищевказаних Методичних рекомендацій.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду -без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2010 року -без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.