Справа № 803/801/16
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/801/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року

Справа № 803/801/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Державного підприємства «Підприємство Маневицької виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№42)» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві та у заяві про зменшення позовних вимог від 14.06.2016 року Ковельська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі – позивач, Ковельська ОДПІ) просить стягнути з рахунків Державного підприємства «Підприємство Маневицької виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№42)» (далі – відповідач, Підприємство Маневицької виправної колонії (№42) податковий борг у сумі 227 980,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує вимоги чинного податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків, у зв’язку з чим у відповідача станом на 17.05.2016 року існує податковий борг по податку на додану вартість у сумі 227980,87 грн.

Представник позивача у клопотанні від 03.06.2016 року просила розгляд справи проводити за її відсутності.

У заяві від 17.06.2016 року представник відповідача позовні вимоги визнала, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд даної справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що Підприємство Маневицької виправної колонії (№42) зареєстроване як юридична особа, з 20.06.1995 року перебуває на обліку як платник податків у контролюючих органах, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 62), довідкою про взяття на облік платника податків від 11.06.2012 року № 85/29-212 (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на додану вартість у сумі 227980,87 грн., з них основного платежу - 202 643,10 грн., штрафні санкції – 17 712,46 грн. та пеня – 7625,31 грн.

Наявність податкового боргу підтверджується випискою з облікової картки платника податку на додану вартість (а.с.31-44), розрахунком заборгованості станом на 17.05.2016 (а.с.71-72).

Судом встановлено, що позивачем здійснено заходи щодо погашення податкового боргу шляхом надіслання першої податкової вимоги від 05.11.2001 року № 1/30 (а.с.45) та другої податкової вимоги від 17.12.2001 року № 2/119 (а.с.46), проте заборгованість відповідачем перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов’язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов’язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов’язком визнається обов’язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов’язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктами 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідач доказів про сплату податкового боргу до бюджету суду не подав.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу у сумі 227980,87 грн. з рахунків відповідача є правомірними та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 122, 160, 163 КАС України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий – суддя О. О. Андрусенко