Справа № 826/4151/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2016 року № 826/4151/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Аблова Є.В., судді Погрібніченко І.М., судді Шулежко В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вентурє Інвест» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України за участю третьої особи - головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Мельник Є.Ф. про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Вентурє Інвест» (далі також - ТОВ «Вентурє Інвест», позивач) з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві за участю третьої особи - Головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Мельник Є.Ф., в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві № 6 від 22 січня 2016 року про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та декларацій про готовність об'єкта до експлуатації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2016 року у даній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 25 квітня 2016 року судом замінено неналежного відповідача Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі також - відповідач).

Позовні вимоги ТОВ «Вентурє Інвест» обґрунтовані тим, що позивач як замовник об'єкта містобудування по вул. Набережно-Печерська, 12-А в Печерському районі м. Києва здійснював господарську діяльність в сфері містобудування згідно документів, що дають право на виконання будівельних робіт, а саме декларацій про початок виконання будівельних робіт, які були зареєстровані у відповідності до чинного законодавства України. Згодом позивачем були зареєстровані декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а відтак, позивачем у точній відповідності до чинного законодавства України введено в експлуатацію вказаний об'єкт містобудування.

Позивач також зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки оскаржуване рішення було прийнято ним без фактичного проведення будь-яких перевірок діяльності позивача як замовника об'єкта містобудування.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачем були надані суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на обставини, наведені в поданих ним документах.

У судове засідання, призначене на 16 червня 2016 року, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи не з'явився.

Відповідно до вимог ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, враховуючи неявку представника третьої особи, належним чином повідомленого про дату, час та місце його проведення, та враховуючи відсутність необхідності заслухати свідка чи експерта, з урахуванням вимог статті 128 КАС України, суд, дослідивши матеріали справи, перейшов до розгляду справи в подальшому у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

04 вересня 2013 року ТОВ «Вентурє Інвест» згідно договорів купівлі-продажу часток нежитлової будівлі придбало двома частинами нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю, загальною площею 1 211, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Набережно-Печерська дорога, будинок 12-А.

07 жовтня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві була зареєстрована за № КВ 58 подана ТОВ «Вентурє Інвест» Декларація про початок виконання будівельних робіт - «Реконструкція приміщень нежитлової будівлі під критий тенісний корт по вул. Набережно-Печерська, 12-а в Печерському районі м. Києва».

31 жовтня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві зареєстрована за № КВ 57 подана ТОВ «Вентурє Інвест» Декларація про готовність об'єкта до експлуатації - «Реконструкція приміщень нежитлової будівлі під критий тенісний корт по вул. Набережно-Печерська, 12-а в Печерському районі м. Києва».

Крім того, 25 серпня 2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зареєстрована за № КВ 71 подана ТОВ «Вентурє Інвест» Декларація про початок виконання будівельних робіт - «Реконструкція приміщень критих тенісних кортів, за адресою: м. Київ, Печерський р-н, Набережно-Печерська дорога, 12-а».

31 серпня 2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зареєстрована за № КВ 91 подана ТОВ «Вентурє Інвест» Декларація про готовність об'єкта до експлуатації - «Реконструкція приміщень критих тенісних кортів, за адресою: м. Київ, Печерський р-н, Набережно-Печерська дорога, 12-а».

22 січня 2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві прийнято рішення № 6, згідно якого були скасовані:

1) Декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень нежитлової будівлі під критий тенісний корт по вул. Набережно-Печерська, 12-А в Печерському районі м. Києва» № КВ 58 від 07 жовтня 2013 року;

2) Декларація про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції приміщень нежитлової будівлі під критий тенісний корт по вул. Набережно-Печерська, 12-А в Печерському районі м. Києва, № КВ 57 від 31 жовтня 2013 року;

3) Декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень критих тенісних кортів за адресою: м. Київ, Печерський р-н, Набережно-Печерська дорога, 12-А» № КВ 71 від 25 серпня 2015 року;

4) Декларація про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції приміщень критих тенісних кортів за адресою: м. Київ, Печерський р-н, Набережно-Печерська дорога, 12-А, № КВ 91 від 31 серпня 2015 року.

ТОВ «Вентурє Інвест», не погоджуючись з рішенням № 6 від 22 січня 2016 року та вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі відомостей, вказаних в листі Генеральної прокуратури України від 20 січня 2015 року № 17/1/2-22278-15. При цьому, будь-якої перевірки наведеної у такому листі інформації контролюючим органом здійснено не було.

Відповідно до ч. 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Водночас, відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року (далі - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Вказаним Порядком визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Так, відповідно до п. 5 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п.п. 6, 7 Порядку, плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктом 16 зазначеного Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до п. 17 Порядку, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Виходячи з системного аналізу наведених правових положень, колегія суддів приходить до висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Вказаний порядок здійснення державного архітектурно-будівельний контролю має бути дотриманий й у випадку, передбаченому ч. 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як вбачається зі змісту листа Генеральної прокуратури України від 20 січня 2015 року № 17/1/2-22278-15, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000177, було отримано офіційний лист архітектора-проектанта ОСОБА_3 від 18 січня 2016 року у якому зазначено, що ОСОБА_3 за об'єктом «Реконструкція приміщень нежитлової будівлі під критий тенісний корт по вул. Набережно-Печерська, 12-а в Печерському районі м. Києва» не виконувала, не здійснювала авторський нагляд.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач зазначає, що вищевказана інформація слугувала підставою для прийняття ним оскаржуваного рішення № 6 від 22 січня 2016 року на підставі ч. 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Суд вважає такі доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як було зазначено вище, системний аналіз норм чинного містобудівного законодавства дає підстави стверджувати, що встановлення факту дотримання або порушення замовниками будівництва норм містобудування можливе лише за результатами проведеного у встановленому порядку державного архітектурно-будівельного контролю. Неперевірена органами державного архітектурно-будівельного контролю у встановленому порядку інформація про порушення містобудівного законодавства, в тому числі інформація від правоохоронних органів, не може слугувати підставою для прийняття рішення про притягнення замовника будівництва до відповідальності.

Оскільки, як було встановлено судом, відповідач взагалі не проводив перевірку дотримання позивачем містобудівного законодавства у встановленому порядку, відповідно, викладену в листі Генеральної прокуратури України від 20 січня 2015 року №17/1/2-22278-15 інформацію самостійно не перевіряв, твердження відповідача про те, що позивач вказав у деклараціях недостовірну інформацію щодо генерального архітектора проекту є безпідставними та такими, що не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, висновки відповідача про зазначення ТОВ «Вентурє Інвест» недостовірних відомостей про генерального архітектора проекту у відповідних деклараціях є передчасними, безпідставними та недоведеними, а тому судом визнаються обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «Вентурє Інвест» про скасування оскаржуваного рішення відповідача, яке ґрунтується на таких висновках.

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до положень ч. 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Таким чином, Декларація про початок будівельних робіт з реконструкції приміщень нежитлової будівлі під критий тенісний корт по вул. Набережно-Печерська, 12-А № КВ 58 від 07 жовтня 2013 року втратила чинність з моменту реєстрації Декларації про готовість об'єкта до експлуатації № КВ 57, а саме - з 31 жовтня 2013 року. Відповідно і Декларація про початок будівельних робіт з реконструкції приміщень критих тенісних кортів за адресою: м. Київ, Печерський р-н, Набережно-Печерська дорога, 12-А № КВ 71 від 25 серпня 2015 року втратила чинність з моменту реєстрації Декларації про готовість об'єкта до експлуатації № КВ 91, а саме - 31 серпня 2015 року.

Оскільки реєстрація декларацій про початок виконання будівельних робіт за своїм змістом є актами одноразового застосування, що спричиняє певні правові наслідки, а саме вчинення суб'єктом дій щодо реалізації наданого йому цими деклараціями права на проведення робіт з реконструкції об'єкту нерухомості, який в даному випадку розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, Набережно-Печерська дорога, 12-А, у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для їх скасування, оскільки наведені вище декларації про початок будівельних робіт втратили чинність 31 жовтня 2013 року та 31 серпня 2015 року відповідно, на підставі здійснення відповідачем реєстрації декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, що додатково свідчить про протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

Крім того, на час виникнення у позивача правовідносин у сфері містобудівної діяльності на підставі реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ 58 від 07 жовтня 2013 року та Декларації про готовість об'єкта до експлуатації № КВ 57 від 31 жовтня 2013 року, норми діючого законодавства не передбачали застосування інституту скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації як наслідку невідповідності зазначених в Декларації даних і внесеної в неї інформації дійсності.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності» № 5496-VI від 20 листопада 2012 року до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» внесено зміни, зокрема його доповнено статтею 39-1, частина 2 якої, як було зазначено вище, визначає, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 918 від 30 жовтня 2013 року внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року та № 466 від 13 квітня 2011 року. Відповідно до п. 14 останньої, Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішення суду про скасування декларації, що набрало законної сили.

Вказані зміни набули чинності лише з 31 грудня 2013 року.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, станом на 07 жовтня 2013 року та 31 жовтня 2013 року порядок скасування реєстрації декларація про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації шляхом видання контролюючим органом відповідного наказу (рішення) ще не набрав чинності, що, на думку суду, унеможливлює застосування відповідачем таких наслідків виявлення недостовірних відомостей у деклараціях, що додатково свідчить про протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

Відповідно до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд присуджує на користь позивача всі документально підтверджені ним судові витрати в загальній сумі 1 378, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вентурє Інвест» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 6 від 22 січня 2016 року.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вентурє Інвест» () всі документально підтверджені здійснені ним судові витрати в розмірі 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.