Справа № 826/23582/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2016 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» до Державної фінансової інспекції в м. Києві про визнання протиправними дій та вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фінансової інспекції в м. Києві з урахуванням збільшених позовних вимог про визнання протиправними дії та вимоги № 26-11-14-14/5167 від 27.05.2015 в частині порушень відносно:

- Трипільської філії: частини другої ст. 97 Кодексу законів про працю України № 3221 від 10.12.1971, ст. 15 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995, Колективних договорів та Галузевих угод, безпідставно нараховано доплати працівникам Трипільської філії, які не передбачені умовами Колективного договору та Галузевої угоди Філії на загальну суму 150,71 тис. грн. Внаслідок чого, зайво перераховано коштів до фондів соціального страхування на суму - 55,41 тис. грн.;

- Сумської філії: недоотримання доходів, внаслідок надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом та надання послуг з роботи тепловоза (маневрова робота) протягом 2012 року та січня 2013 року для ДП «Сумське Лісове господарство», КП «Торгцентр», ПП «Нова-Трейд», ТОВ «Граніт-Пласт», ТОВ «ТЕК Укр-Транс», ТОВ «Юніонстрой», ФОП «ОСОБА_2.», КП «Шляхрембуд СМР», ТОВ «Моноліт-С», ФОП «ОСОБА_3.», ТОВ «Еспар-Груп», ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» та ТОВ «Сумитеплоенерго» за тарифами нижче, ніж затверджені та введені в дію тарифи у відповідності до наказів по підприємству, чим порушено п. 3 наказу Сумської філії МППЗТ № 150 від 17.06.2010 «Про затвердження тарифу на перевезення вантажів», п. 3 наказу Сумської філії МППЗТ № 216 від 09.11.2011 «Про затвердження тарифу на перевезення вантажів», п. 2 наказу Сумської філії МППЗТ № 17 від 31.01.2012 «Про затвердження тарифу на перевезення вантажів», п. 3 наказу Сумської філії МППЗТ № 16 від 22.01.2013 «Про затвердження тарифу на перевезення вантажів», п. 3 наказу Сумської філії МППЗТ № 220 від 29.11.2013 «Про затвердження тарифу на перевезення вантажів», п. 3 та п. 4 наказу Сумської філії МППЗТ № 173 від 25.09.2014 «Про затвердження тарифів на перевезення вантажів та послуги пов'язані з перевезенням», п. 2 наказу № 265 від 01.12.2010 «Про затвердження калькуляції на маневрову роботу», п. 2 наказу № 165 від 15.08.2011 «Про затвердження калькуляції на маневрову роботу» та п. 2 наказу Сумської філії МППЗТ № 18 від 23.01.2013 «Про затвердження калькуляції на маневрову роботу»;

- Енергодарської філії: в 2011-2014 роках по тепловозам ТГМ 6-А №1816, ТГМ 6-А №2389 та ТГМ 6В №0166 понад встановлені норми витрат дизпалива на 1 годину роботи, які затверджені наказами № 52 від 17.03.2011, № 62 від 06.03.2012, № 63 від 21.02.2013 та № 8 від 16.01.2014 ПрАТ „Київ - Дніпровське МППЗТ» Міністерства інфраструктури України зайво списано дизельного пального в загальному обсязі - 7 668,55 л на суму 84,68 тис. грн.;

- Полтавської філії: внаслідок включення до штатних розписів доплати за роботу «в одну особу» складачам поїздів у розмірі 10%, яка не передбачена Галузевою угодою та Колективним договором на 2013-2016 роки, у періоді з 01.08.2013 (дата набрання чинності Колективного договору на 2013-2016 роки) по 31.01.2015 ПрАТ „Київ- Дніпровське МППЗТ» здійснено зайво нарахування та виплата доплати за роботу «в одну особу» складачам поїздів Полтавської філії на загальну суму 10,43 тис. грн;

- Полтавської філії: в порушення п. 17 Методичних рекомендацій щодо формування тарифів на перевезення вантажів та інші послуги, що надаються ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 1094 від 30.11.2007 (яким передбачено, що плата за користування тепловозом (маневрова робота) сплачується за додаткову роботу тепловоза з вагонами), п. 7 П(С)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, Полтавською філією понесені безпідставні витрати дизельного палива в кількості 4812,0 л на загальну суму 69,06 тис. грн. (з ПДВ) внаслідок виконання у 2014 році маневрової роботи на під'їзних коліях комерційних структур по Карлівській дільниці 320,8 годин без наявності замовлень;

- Лубенської філії: в порушення ст. 97 Кодексу законів про працю України № 322-УІП від 10.12.1971 із змінами, ст. 15 розділ III Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 додатку № 2 Колективного договору на 2007-2012 роки та 2013-2016 роки працівникам Філії, які тимчасово заміняли відсутнього працівника нарахована та виплачена у ревізійному періоді дана доплата у завищеному розмірі на загальну суму 1,32 тис. грн та як наслідок, до зайвої сплати внесків до державних цільових фондів на суму 0,50 тис. грн;

- Зеленодольської філії: в порушення п. 1, 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ІV від 16.07.1999, п.п. 1.2, 1.12, 1.14,1.15 Норм витрат паливно-мастильних матеріалів для спеціального рухомого складу, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 244 від 03.03.2008 та наказу по філії № 50 від 06.03.2014 понад нормативно списано дизельного палива на роботу тепловозів на загальну суму 103,56 тис. грн. внаслідок недотримання у 2014 році диференційних норм витрат, затверджених філією на кожний тепловоз з урахуванням їх конструктивних особливостей та участі у технологічних процесах;

- Бердянської філії: в порушення ст. 105 Кодексу законів про працю України № 322-VIII від 10.12.1971, зі змінами та доповненнями (далі - КЗпПУ), п. 3.2.7 Колективного договору 2011-2012 років, за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, зайво нараховано доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника у загальній сумі 0,61 тис. грн., нарахування на фонд оплати праці склали 0,24 тис. грн., внаслідок встановлення відповідної доплати від тарифної ставки тимчасово відсутнього працівника, незважаючи на те що Колективним договором передбачено встановлення відповідної доплати від тарифної ставки працівника, якому встановлено цю доплату; в результаті перерахунку зайво нараховані та виплачені відпускні у сумі 0,02 тис. грн. До державних цільових фондів зайво перераховано кошти у загальній сумі 0,09 тис. грн. Внаслідок зазначеного нанесено збитки Філії на загальну суму 0,89 тис. гривень;

Управління Товариства: в порушення п. п. 7.1 розділу 7 Додатку № 1 до Колективного договору на 2013-2016 роки та ст. 5 Закону України «Про колективні договори» №3356-ХII від 01.07.1993, внаслідок відшкодування найманого житла окремим працівникам, Товариству завдано матеріальну шкоду (збитки) на суму 716,31 тис. грн. грн. та оскільки, відшкодування найманого житла відноситься до фонду оплати заробітної плати, Товариством, як наслідок, зайво сплачено ЄСВ до державних цільових фондів на суму 269,41 тис. гривень;

- Зайво нараховані основної та додаткової заробітної плати колишньому Голові правління ОСОБА_5, чим Товариству завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 11,27 тис. грн. та зайво нарахований ЄСВ на суму 4,24 тис. грн., що є порушенням ст. 94 Кодексу законів про оплату праці, ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 25.03.1995, п. З Р. III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України № 100 від 08.02.1995;

- В порушення ст. 13 Кодексу законів про оплату праці та ст. 2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 25.03.1995, Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років, яке є невід'ємною частиною до Колективних договорів на 2007-2012 та 2013-2016, в частині встановлення надбавок за вислугу років, виплачені завищені надбавки за вислугу років працівникам Управління та виробничого підрозділу, без обґрунтування доцільності їх встановлення, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ПрАТ «Київ -Дніпровське МППЗТ» на суму 120,20 тис. грн. та як наслідок зайво перераховано внесків до державних цільових фондів на суму 45,20 тис. грн;

- В порушення умов Колективних договорів на 2007-2013 та на 2013-2016, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995, ст. 94 Кодексу законів про оплату праці, Товариством зайво нараховані та виплачені надбавки з нарахуваннями на загальну суму 648,50 тис. грн., чим завдано Товариству матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 648,50 тис. гривень. Крім того, виплати (завищена надбавка за вислугу років та встановлена надбавка за виконання особливо важливих робіт) були включені до розрахунку відпускних та компенсації при звільненні за невикористані відпустки окремим працівникам, внаслідок чого Товариством понесені зайві витрати та завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 54,84 тис. грн.. та як наслідок зайво перераховано ЄСВ на суму 20,63 тис. грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 75,46 тис. грн;

- В порушення ст. 193 Господарського кодексу України № 436-ГУ від 16.01.2003, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість» затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 237 від 08.10.1999, ст. 610 Цивільного кодексу України № 435-ГУ від 16.01.2003 та частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІУ від 16.07.1999 не вжито усіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, що призвело до недоотримання доходу, тобто Підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 30,30 тис. грн та відповідно до завищення дебіторської заборгованості станом на 01.01.2015 у вищенаведеній сумі по коду рядку 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги» форми № 1 «Баланс».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на обов'язковість висновків Верховного Суду України, а також враховуючи, що оскаржувані пункти вимоги стосуються відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, вимога ДФІ в м. Києві в цій частині не створює юридичних наслідків для позивача та не порушує його прав чи інтересів, а відтак, задоволення позову не буде мати на меті їх поновлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в місті Києві відповідно до п. 1.3.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2015 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, за результатами якої 15.04.2015 складено Акт ревізії № 11-30/644.

27.05.2015 Державною фінансовою інспекцією в місті Києві складено вимогу № 26-11-14-14/5167.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.1993 (далі - Закон № 2939-XII), Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 (далі - Порядок № 550), Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 (далі - Порядок № 984), Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 310 від 06.08.2014 (далі - Положення № 310).

Виходячи із системного аналізу норм статтей 1, 2, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю», п. 1, 4, 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затверджену указом Президента України № 499/2011 від 23.04.2011, можна зробити висновок, що орган державного фінансового контролю має право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема у постановах від 16.09.2015 у справі № 21-1143а15, від 15.04.2014 у справах №№ 21-40а14, 21-63а14), від 13.05.2014 у справі № 21-89а14).

В постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1143а15 Верховний Суд України дійшов висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

В даному випадку, позивач звернувся до суду із позовом про скасування вимоги Інспекції, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та містять зобов'язання відшкодувати збитки.

З огляду на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані пункти вимоги стосуються відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що вимога Державної фінансової інспекції в місті Києві в цій частині не створює юридичних наслідків для позивача та не порушує його прав чи інтересів, а відтак, задоволення позову не буде мати на меті їх поновлення.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 21.06.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.