Справа № 824/5/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/5/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Тарасенко А.М.,

за участі:

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівціавтотранс" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівціавтотранс" до Державної служби з безпеки на наземному транспорті, третя особа - Чернівецька міська рада про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівціавтотранс" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби з безпеки на наземному транспорті, третя особа - Чернівецька міська рада про визнання протиправним та скасування наказу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Третя особа в судове засідання повноважного представника не направила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представників позивача та відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову, з наступних підстав.

Згідно наказу Державної служби з безпеки на наземному транспорті від 24.09.2015 року №379 "Про утворення комісії з проведення додаткового обстеження автостанцій" створено комісію для здійснення додаткового обстеження автостанцій, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс", а саме: "№2 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 33б; "№3 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Галицький шлях, 4-а та "№5 м. Чернівці", яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 250. (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтв про атестацію автостанції від 30.11.2011 р. автостанції: АС-2 вул. Фастівська; АС-3 вул. Галицький шлях; АС-5 вул. Руська, що належать позивачу, атестовані та відповідають 4-ому та 3-ому класу. Строк дії зазначених свідоцтв з 30.11.2011 р. по 29.11.2016 р. (а.с. 15-17).

На підставі направлення на перевірку №017372 від 02.10.2015 р. проведено комплексну, рейдову перевірку автостанцій позивача, за результатом якої були складені Анкети аудиту доступності автостанції для осіб з обмеженими фізичними можливостями, а також протоколи обстеження автостанцій від 05.10.2015 р., в яких зафіксовані виявлені порушення законодавства в частині невідповідності вказаних автостанцій вимогам встановленим для автостанції відповідного класу.

13.10.2015 року на підставі вказаних висновків перевірки Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті видано наказ №396 "Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій" згідно якого анулювано свідоцтва про атестацію автостанцій та виключено з переліку атестованих автостанцій наступні автостанції, які належать ТОВ "Чернівціавтотранс": "№2 м.Чернівці", яка розташована за адресою м.Чернівці, вул. Фастівська, 33б; "№3 м.Чернівці", яка розташована за адресою м.Чернівці, вул. Галицький шлях, 4-а; "№5 м.Чернівці", яка розташована за адресою м.Чернівці, вул. Руська, 250. (а.с. 12).

Позивач не погодився із вказаним наказом та звернувся до суду із позовом про його скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідно до вимог законодавства, а доводи позивача спростовані в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює видачу свідоцтва про атестацію автостанцій, ведення переліку атестованих автостанцій та розміщення зазначеного переліку на своєму офіційному веб-сайті.

Статтею 28 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що на автостанціях забезпечується: прийом та відправлення автобусів і пасажирів; організація продажу квитків населенню; диспетчерське управління і регулювання руху автобусів; контроль екіпіровки та санітарного стану автобусів, дорожньої документації водіїв та дотримання визначеного режиму роботи підприємств, установ і організацій, розташованих на їх території; організація побутового обслуговування пасажирів і водіїв.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про автомобільний транспорт» автостанції надають пасажирам послуги, пов'язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов'язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху. До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями пасажирам, належать: продаж квитків; користування приміщеннями для чекання поїздки, облаштованими місцями для сидіння; можливість користування громадськими вбиральнями; інформування щодо розкладу руху автобусів та вартості поїздки.

До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями автомобільному перевізнику, належать: продаж квитків; організація прибуття та відправлення автобуса з облаштованих платформ; інформування водія щодо умов дорожнього руху на маршруті. За надання обов'язкових послуг автостанцій з осіб, які придбавають проїзні квитки, стягують автостанційний збір, що входить до вартості квитка. Послуги автостанцій, крім послуг кімнати матері і дитини, пасажирам надаються за плату. Власники автостанцій несуть відповідальність за якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд, обладнання та території автостанції.

Згідно з п. 2.10 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України «Про затвердження Порядку регулювання діяльності автостанцій» від 27 вересня 2010 року №700 (далі Порядок №700) власник автостанції повинен забезпечувати обслуговування пасажирів та автомобільних перевізників на автостанції згідно з вимогами до автостанції відповідного класу та з дотриманням вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року N 176, протягом строку дії свідоцтва.

У відповідності з п. 1.3 Порядку №700 умовою функціонування автостанції як суб'єкта надання автостанційних послуг є наявність свідоцтва про атестацію.

Атестація автостанції передбачає обстеження автостанції на відповідність вимогам до автостанцій різних класів, наведеним у додатку 1 (далі - обстеження), та визначення їх класу, на підставі яких власнику видається свідоцтво про атестацію за формою, наведеною у додатку 2. Клас автостанції визначається за умови відповідності всіх показників вимогам до автостанції даного класу (п.2.1 Порядку №700).

Згідно п.2.2 Порядку №700 атестація автостанцій проводиться один раз на п'ять років. У разі зміни показників роботи автостанції, які впливають на визначення класу, атестація за заявою власника проводиться без дотримання зазначеного строку.

Відповідно до 2.4 Порядку №700 свідоцтво надається власнику строком на п'ять років.

Пункт 2.11 Порядку №700 передбачає, що у разі недодержання вимог, встановлених для автостанції відповідного класу, Укртрансінспекція за результатами додаткового обстеження має право анулювати свідоцтво про атестацію та виключити дану автостанцію з переліку атестованих автостанцій.

Відповідно до п. 2.12 Порядку №700 додаткове обстеження проводиться у разі виявлення під час здійснення державного контролю Укртрансінспекцією або у разі надходження від органів державної влади або органів місцевого самоврядування даних щодо недотримання вимог до автостанції відповідного класу.

Встановлено, що підставою для прийняття спірного наказу слугував висновок відповідача про невідповідність вказаних вимогам встановленим для автостанції відповідного класу.

Так, на думку відповідача автостанція "№2 м.Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції четвертого класу, на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу, відсутні платформи для прибуття, відправлення автобусів (посадки, висадки пасажирів), відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння; автостанція "№3 м.Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції третього класу, на автостанції відсутня камера схову ручної поклажі, багажу, відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння; автостанція "№5 м.Чернівці" не відповідає вимогам, встановленим для автостанції четвертого класу, на автостанції відсутня квиткова каса, камера схову ручної поклажі, багажу, відсутня громадська вбиральня та приміщення для чекання поїздки, яке облаштоване місцями для сидіння. (а.с. 19-22, 71-76).

Разом з цим, вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи фотографіями вказаних автостанції станом на час отримання свідоцтв та станом на час проведення перевірки на яких зображені об'єкти інфраструктури, відсутні на думку відповідача.

Суд першої інстанції зазначає, що існують певні стандарти до тих, приміщень, які називаються камерами схову, касами, майданчиками для відстою автобусів, громадські вбиральні та приміщення для чекання поїздки і наявність вивіски із назвою ще не свідчить, що вказане приміщення таким являється.

Колегія суддів звертає увагу, що додаток 1 до Порядку №700 закріплює виключно вимоги щодо наявності вказаних об'єктів інфраструктури, але положення Порядку №700 не містять конкретних вимог щодо якості вказаних об'єктів інфраструктури.

Разом з цим, спірне судове рішення не містить будь яких обґрунтувань невідповідності зображених на фотографіях камер схову, кас, майданчиків для відстою автобусів, громадських вбиралень та приміщень для чекання поїздки, стандартам та вимогам які ставляться до таких об'єктів. В свою чергу відповідач в ході перевірки взагалі вказав на відсутність частини таких об'єктів, що підтверджується протоколами обстеження автостанцій (а.с. 20-22), однак суд першої інстанції не врахував даної обставини.

Згідно вказаних протоколів обстеження автостанцій на автостанціях позивача також не облаштовані громадські вбиральні, квиткові каси та входи на автостанцію, зручні для їх користування особами з обмеженими фізичними можливостями.

Під час проведенні додаткового обстеження та прийняття оскаржуваного наказу відповідач керувався положеннями Порядку №700 в редакції Наказу Мінінфраструктури від 15.11.2013р. №923 "Про затвердження змін до Порядку регулювання діяльності автостанцій" (наказ №923). Вказаним наказом №923 до позицій 8, 10, 11, 18 додатку 1 Порядку №700 додано вимоги щодо наявності на автостанціях всіх класів квиткових кас, громадських вбиралень пристосованих для осіб з обмеженими фізичними можливостями, наявності підготовлених працівників для надання допомоги особам з обмеженими фізичними можливостями, наявності технічного обладнання, конструкцій та засобів для забезпечення вільного доступу осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Згідно ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Слід зауважити, що наказ №932 не містить застережень щодо приведення у відповідність до нової редакції Порядку №700 попередньо атестованих автостанцій.

Колегія суддів вважає, що застосування змін до Порядку №700 згідно наказу №923, зокрема згаданих вимог наведених у позиціях 8, 10, 11, 18 додатку 1 Порядку №700, повинно відбуватись до автостанцій, що вперше планують пройти атестацію, автостанцій, які проходять чергову атестацію (після закінчення строку дії виданого свідоцтва) та автостанцій, які проходять позачергову атестацію (за заявою власника у разі зміни показників роботи автостанції, які впливають на визначення класу).

Тобто, оцінка автостанцій позивача на предмет їх відповідності вимогам Порядку №700 в редакції наказу №923 може здійснюватись під час проходження чергової атестації після закінчення строку дії свідоцтв про атестацію автостанцій, тобто після 29.11.2016р.

Аналогічна позиція викладена в листі Міністерства Інфраструктури від 01.07.2014р.

Згідно п.1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 р. №299, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

За змістом ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 р. №299, роз'яснення Міністерства Інфраструктури є обов'язковими до виконання Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що матеріали справи та доводи позивача свідчать про відповідність автостанцій позивача вимогам Порядку №700 щодо визначення класу автостанцій. Разом з цим, висновки відповідача щодо невідповідності автостанцій позивача вимогам Порядку №700 є необґрунтованими, а в ході судового розгляду відповідачем справи не доведено протилежного.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівціавтотранс" задовольнити.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівціавтотранс" до Державної служби з безпеки на наземному транспорті, третя особа - Чернівецька міська рада про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті №396 від 13.10.2015р.

Стягнути з Державної служби з безпеки на наземному транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівціавтотранс" судовий збір в сумі 2557,8 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7