Справа № 2-а-4-12217/08/1423
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2010 р.Справа № 2-а-4-12217/08/1423

Категорія: П - 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Яворська Ж.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Димерлія О.О.

суддів Яковлева Ю.В.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2008 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за 2006-2008 роки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Центральному районі м. Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Зазначила, що є пенсіонеркою за віком, має статус «дитина війни», а відтак, з 01 січня 2006 року її щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(Закон) від 18 листопада 2004 року №2195-VI, повинна збільшитись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на наведене, позивачка просила суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй як «дитині війни»щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2006 року по вересень 2008 року включно в сумі 3593 гривні 10 копійок.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Судовим рішенням поновлено строк звернення позивачки з позовом за захистом своїх прав. Визнано протиправними дії УПФУ та зобовязано останнє, здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_3 недоплачену як «дитині війни»щомісячну державну соціальну допомогу з 09 07.2007 року по 31.12.2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 22 грудня 2008 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

У поданій апеляційній скарзі, УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва, посилаючись на порушення судом норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_3 має статус «дитини війни», так як станом на 02 вересня 1945 року, їй було менше 18 років. В підтвердження судом до матеріалів справи залучена копія посвідчення (арк. 6).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»вона має право на державну соціальну підтримку, зокрема на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, такі виплати відповідачем у 2006-2007 роках проводились не в повному розмірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 позивачка мала право на отримання соціальної допомоги з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року, а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З такими висновками погоджується колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»останнім пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону.

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункти 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивачки, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визнав право позивачки на підвищення пенсії за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо визнання неправомірними дій пенсійного фонду з відмови у виплаті соціальної допомоги «дитині війни»відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування»в період з 22.05.2008 року, з огляду на таке.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а відтак з моменту прийняття цього рішення позивачка мала право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги управління УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнеобовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до статті 6 Закону, є непереконливими.

Положення статті 28 Закону України «Про загальнеобовязкове державне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки судом першої інстанції з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, судове рішення відповідно до ст. 203 КАС України не підлягає скасуванню, а у задоволенні апеляційної скарга УПФУ необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2008 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за 2006-2008 роки без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: Димерлій О.О.

Суддя: Яковлев Ю.В.

Суддя: Шеметенко Л.П.