Справа № 809/696/16
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа № 809/696/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Візінському М.В.

за участю:

представника позивача - Кічури Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: ОСОБА_2, АДРЕСА_1 76018

про стягнення податкового боргу в сумі 2891760,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 2891760,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості по сплаті податку на додану вартість в розмірі 1042453,75 грн., яка виникла внаслідок несплати узгодженої суми податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 833963,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 208490,75 грн. згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 09.10.2014 року за № , а також нарахованої пені на суму несплаченого податкового боргу в загальному розмірі 129849,44 грн.; по сплаті податку на доходи фізичних осіб в розмірі 198600,11 грн., яка виникла внаслідок несплати узгодженої суми податкового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 09.10.2014 року за № за основним платежем в сумі 158880,09 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 39720,02 грн.; по сплаті пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства згідно податкового повідомлення-рішення форми "У" від 09.10.2014 року за № на суму 1520856,78 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, поштові відправлення із ухвалою суду та повісткою, направлені відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулося до суду без вручення. В такому випадку у відповідності до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України у разі повернення поштового відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що останнє вручене належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач суду не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому, на підставі вищенаведеної норми, враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.04.2010 року ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.6) та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України являється платником податку та згідно пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов'язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов'язком. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов'язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт за № 7667/09-15-17-01-09/ від 22.09.2014 року (а.с.28-65).

Перевіркою встановлено порушення відповідачем податкового, валютного та іншого законодавства, зокрема:

- в порушення ст.138, ст.167, ст.177 Податкового кодексу занижено суму податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік на 158880,09 грн.;

- в порушення п.187.1 ст.187, п.189.9 ст.189, ст.190, п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.11 ст.201 Податкового кодексу занижено суму податку на додану вартість за грудень 2013 року на 833963 грн.;

- в порушення ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушено терміни розрахунків з нерезидентами компанією Joint Stock Company "EROP GROUP AG" по контракту № UA-099-13 від 07.03.2013 року; ТОВ "LIZI END ANRI" по контракту № UA-100-13 від 03.04.2013 року; ФОП ОСОБА_3 по контракту № UA-104-13 від 16.05.2013 року, за що нараховано пеню в сумі 1520856,78 грн.;

- в порушення ст.9 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" не подано декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і перебуває за її межами станом на 01.07.2013 року та на 01.10.2013 року;

- в порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" проведено розрахункові операції за готівку без застосування РРО;

- в порушення пп.267.1.1 п.267.1, пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 Податкового кодексу проводилась торговельна діяльність без придбання торгового патенту;

- в порушення п.51.1 ст.51, пп."б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу не подано податкові розрахунки про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку;

- в порушення п.49.1, п.49.2, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.5, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік;

- в порушення п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу не забезпечено зберігання первинних, а також інших документів з питань обчислення і сплати належних сум податків (внеску) протягом установлених строків їх зберігання та не надано оригіналів документів чи їх копій за 2011-2013 роки.

На підставі акта перевірки позивач прийняв податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 09.10.2014 року за № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1042453,75 грн. в тому числі за основним платежем в сумі 833963,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 208490,75 грн. (а.с.18); форми "Р" від 09.10.2014 року за № , яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 198600,11 грн. в тому числі за основним платежем в сумі 158880,09 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 39720,02 грн. (а.с.20); форми "У" від 09.10.2014 року за № , яким відповідачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в сумі 1520856,78 грн. (а.с.19). Вказані податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу згідно супровідного листа за № 17173/09-15-17-01-22/9517 від 09.10.2014 року (а.с.23) та отримані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 14.10.2014 року, що підтверджується підписом останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.24).

За приписами пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;. рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (пункт 123.1. статті 123 Податкового кодексу України).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно частини 5 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що відповідач скористався правом оскарження податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 09.10.2014 року за № , форми "Р" від 09.10.2014 року за № , форми "У" від 09.10.2014 року за № в судовому порядку. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015 року (а.с.84), в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.76-83). На підставі частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення набрало законної сили 09.12.2015 року, а відтак грошове зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є узгодженим згідно абзацу 4 пункту 56.18. статті 56 Податкового кодексу України.

За приписами пункту 56.18. статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому суд зазначає, що згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у розгляді даної справи не підлягає доказуванню правомірність визначення суми податкового зобов'язання в загальному розмірі 2761910,64 грн., зокрема з податку на додану вартість в сумі 1042453,75 грн. згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 09.10.2014 року за № , з податку на доходи фізичних осіб в сумі 198600,11 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 09.10.2014 року за № , пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в сумі 1520856,78 грн.

Згідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується у випадках, визначених пунктом 129.3. статті 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 131.1. статті 131 Податкового кодексу України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Як встановлено в судовому засіданні, Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області нараховано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 пеню у зв'язку із несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість в загальному розмірі 129849,44 грн., що підтверджується зворотнім боком облікових карток платника (а.с.12-14) та розрахунком пені по податку на додану вартість (а.с.11).

На виконання вимог абзацу 1 пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області надсилалася відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 28.01.2014 року за № 242-11 (а.с.17). Вказана податкова вимога отримана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 29.01.2014 року, що підтверджується підписом останнього на корінці податкової вимоги (а.с.17). На час розгляду справи податкова вимога форми "Ф" від 28.01.2014 року за № 242-11 є неоскаржена та невідкликана.

Згідно підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість з врахуванням пені в сумі 1172303,19 грн., з податку на доходи фізичних осіб в сумі 198600,11 грн., пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в сумі 1520856,78 грн., а всього разом 2891760,08 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями форми "Р" від 09.10.2014 року за № (а.с.18), форми "Р" від 09.10.2014 року за № (а.с.20), форми "У" від 09.10.2014 року за № (а.с.19), податковою вимогою форми "Ф" від 28.01.2014 року за № 242-11 (а.с.17), довідкою про борг від 19.05.2016 року (а.с.7), довідкою-розрахунком податкового боргу (а.с.8-9), розрахунками (а.с.10-11), а також зворотнім боком облікових карток платника (а.с.12-16).

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг в сумі 2891760,08 грн. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податкового боргу в сумі 2891760,08 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_4) в дохід державного бюджету податковий борг в сумі 2 891 760 (два мільйони вісімсот дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 08 копійок з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 24.06.2016 року.