Справа № 802/389/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 червня 2016 р. Справа № 802/389/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Альчука Максима Петровича,

суддів: Воробйової Інни Анатоліївни

Мультян Марини Бондівни

за участю секретаря судового засідання: Могиль Т.О.

представника позивача: Опанасюка П.П.

представника відповідача: Кононова В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Рада-Інвест"

до: державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Рада-Інвест" з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю дій відповідачів щодо неприйняття податкової накладної для реєстрації в електронному вигляді.

На адресу суду представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, згідно якої позивач просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо невиконання умов договору № 1 від 18.09.2015 року, укладеного з ТОВ "Рада-Інвест", та неприйняття податкової звітності, поданої позивачем засобами електронного зв'язку, зобов'язати ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії щодо прийняття податкової звітності ТОВ "Рада-Інвест", визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у неприйнятті до реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість ТОВ "Рада-Інвест", а саме: податкової накладної від 03.02.2016 року № 3 та податкової накладної від 05.02.2016 року № 2, які були направлені ТОВ "Рада-Інвест" як електронні документи до Єдиного реєстру податкових накладних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на зміст позовної заяви.

Представник ДФС України в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Представник ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте в матеріалах справи містяться письмові заперечення, згідно яких відповідач заперечує проти задоволення позову, та вказує на те, що у контролюючого органу відсутні правові підстави для прийняття документів у позивача в електронному вигляді, у зв'язку із відсутністю діючого договору про визнання електронних документів. При цьому підставою для розірвання вказаного договору стало неповідомлення позивачем контролюючого органу про зміну місцезнаходження, що є порушенням істотних умов договору про визнання електронних документів (а.с. 45-47).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Рада-Інвест» зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.11.2009 року, з 08.02.2010 року ТОВ "Рада-Інвест" зареєстровано платником ПДВ. З 16.11.2009 року по 28.12.2015 року перебувало на податковому обліку Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

У зв'язку зі зміною податкової адреси платника податків, з 28.12.2015 року по 11.02.2016 року ТОВ "Рада-Інвест" перебувало на податковому обліку ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Між Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області та ТОВ «Рада-Інвест» укладено договір № 1 від 18.09.2015 року про визнання електронних документів. Предметом вказаного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

На підставі вказаного договору в лютому 2016 року позивачем надіслано засобами телекомунікаційного зв'язку податкові накладні від 03.02.2016 року № 3 та від 05.02.2016 року № 2 в електронній формі для їх реєстрації.

Однак вказана податкова звітність контролюючим органом не прийнята, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою для відмови в реєстрації вказаних податкових накладних є розірвання договору про визнання електронної звітності (а.с. 12-13).

Згідно листа ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 01.03.2016 року № 1561/0/26-58-08-01-21 представника позивача повідомлено, що договір про визнання електронних документів, укладений з ТОВ «Рада-Інвест» розірвано в односторонньому порядку. Основною причиною розірвання договору є порушення ТОВ «Рада-Інвест» п. 7 договору про визнання електронних документів, а саме місцезнаходження платника податків (а.с. 21-22).

З метою укладення нового договору про визнання електронних документів та реєстрації податкових накладних, позивачем 14.03.2016 року було направлено засобами телекомунікаційного зв'язку на електронну адресу ДФС України договір про визнання електронних документів.

Згідно квитанції від 14.03.2016 року № 1, договір від 14.03.2016 року відповідачем не прийнято, у зв'язку із дією договору про визнання електронних документів від 18.09.2015 року № 1.

На думку позивача, дії відповідачів щодо відмови у реєстрації податкових накладних з підстав розірвання договору про визнання електронних документів є протиправними, у зв'язку з чим ТОВ «Рада-Інвест» звернулось до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п.п. 201.10 п. 201 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку визначено, що внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація (п. 7 Порядку).

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п. 9 Порядку).

Згідно п. 1 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України 10.04.2008 N 233 платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 24.10.2013 року № 1486/12/13-13 роз'яснив, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов'язком постачальника товарів чи послуг.

Цьому обов'язку кореспондує обов'язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відмовити у прийнятті для реєстрації наданих платником податку податкових накладних центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, може лише в разі, якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. У такому разі протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді в текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин такого неприйняття.

Отже, законодавством чітко визначено порядок оформлення, подачі, прийняття та реєстрації податкових накладних. При цьому, ведення Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а саме ДФС України, на яку покладено обов'язок прийняття, реєстрації та обробки податкових накладних, поданих в електронному вигляді платником податків. Підставою для відмови у прийнятті податкових накладних в електронному вигляді може бути лише порушення їх формування у відповідності до податкового законодавства України.

Як свідчать матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, підставою для відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних від 03.02.2016 року № 3 та від 05.02.2016 року № 2 в електронній формі стало розірвання договору про прийняття електронних документів, а не порушення формування податкових накладних у відповідності до податкового законодавства України. При цьому, згідно квитанції № 1 від 14.03.2016 року договір про визнання електронних документів від 18.09.2015 року № 1 є чинним. Дана обставина також не заперечувалась в судовому засіданні представником ДФС України.

Таким чином, ДФС України всупереч наявності чинного договору про визнання електронних документів безпідставно відмовлено позивачу у прийнятті для реєстрації податкових накладних від 03.02.2016 року № 3 та від 05.02.2016 року № 2 в електронній формі.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представників відповідача, що договір про визнання електронних документів розірвано, у зв'язку зі зміною місцезнаходження позивача, як підставу для відмови в задоволенні позову. Оскільки відповідно до норм податкового законодавства України зміна місцезнаходження платника податків не є підставою для відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних в електронній формі, а договір про визнання електронних документів від 18.09.2015 року № 1 станом на даний час є чинним, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що Державна фіскальна служба України, як центральний орган виконавчої влади, який уповноважений вести Єдиний реєстр податкових накладних, діяла не в спосіб та не в межах наданих йому повноважень, у зв'язку з чим дії щодо відмови у прийнятті у лютому 2016 року податкових накладних ТОВ «Рада-Інвест» № 3 від 03.02.2016 року та № 2 від 05.02.2016 року є протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ДФС України прийняти податкові накладні № 3 від 03.02.2016 року та № 2 від 05.02.2016 року, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, враховуючи наявність у суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також беручи до уваги протиправність дій суб'єкта владних повноважень щодо відмови у прийнятті у лютому 2016 року податкових накладних ТОВ «Рада-Інвест» № 3 від 03.02.2016 року та № 2 від 05.02.2016 року, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у цій адміністративній справі.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо невиконання умов договору № 1 від 18.09.2015 року, укладеного з ТОВ «Рада-Інвест» та неприйняття податкової звітності, поданої позивачем засобами електронного зв'язку, зобов'язання ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії щодо прийняття звітності ТОВ «Рада-Інвест».

Як вже зазначалось вище, Єдиний реєстр податкових накладних ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, тобто Державною фіскальною службою України, до повноважень якої входить прийняття податкової накладної в електронному вигляді, здійснення її розшифрування, перевірка електронного цифрового підпису, визначення відповідності електронного документу формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку та реєстрація податкових накладних.

Отже, відповідальність у разі порушення ведення реєстру податкових накладних та прийняття їх для реєстрації покладається саме на ДФС України, а не на її територіальні підрозділи. Відтак позовні вимоги, заявлені до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві задоволенню не підлягають.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, доводи представників сторін, норми чинного законодавства України, колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті у лютому 2016 року податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю "Рада-Інвест" № 3 від 03.02.2016 року та № 2 від 05.02.2016 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю "Рада-Інвест" № 3 від 03.02.2016 року та № 2 від 05.02.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рада-Інвест" () сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 689 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Альчук Максим Петрович

судді: Воробйова Інна Анатоліївна

Мультян Марина Бондівна