Справа № 821/1581/15-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/1581/15-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Буд-Лідер» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Буд-Лідер» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Буд-Лідер» подало апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Постановою від 16 червня 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Буд-Лідер» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 грудня 2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 27 478,50 грн. (в тому числі: 18319 грн. - за основним платежем, 9159,5 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями).

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що при прийнятті оскарженої постанови суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи, а також порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що при невизнанні доказами наданих приватним підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Буд-Лідер» первинних документів в підтвердження товарності господарських операцій з приватним підприємством «Холдинг-Будпроект» через окремі недоліки в їх оформленні, суд першої інстанції не врахував, що в діючому законодавстві відсутні норми, на підставі яких неналежно оформленні акти виконаних робіт чи довідки про вартість виконаних робіт призводять до недійсності договорів чи не виконання господарських операцій.

Також, апелянт зазначає, що податковий кредит за період, який перевірявся, підприємством сформований у відповідності до вимог ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України, а чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента чи його контрагентів на предмет виконання ними вимог податкового законодавства та їх безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми витрат до складу валових, а суми ПДВ до податкового кредиту.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про відмову в задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту позапланової невиїзної перевірки від 02.12.2014р. №416/21-03-22-06, в якому податковим органом відображено результати перевірки позивача з питань повноти декларування податкових зобов'язань та правомірності формування податкового кредиту щодо відображення правових відносин з платником податків контрагентом ПП «Холдинг-Будпроект» за липень, серпень 2014 року, подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг), отриманих від ПП «Холдинг-Будпроект».

Суд першої інстанції встановив, що у перевірених податкових періодах позивач здійснював господарську діяльність, яка пов'язана з будівництвом житлових і нежитлових приміщень, інших будівельно-монтажних робіт та неспеціалізованою оптовою торгівлею. У липні 2014 року ПП «ВКФ «Буд-Лідер» задокументувало придбання у ПП «Холдинг-Будпроект» послуг з організації робіт з ремонту крівлі будівлі (ТВБВ № 10021/095 в смт. Нижні Сірогози, вул. Свердлова, 36-Г), у серпні 2014 року - послуг з організації робіт по демонтажу ангару та облаштуванню майданчика (Бериславське шосе, 37, м. Херсон), в підтвердження отримання яких позивач надав акти здачі-приймання робіт (послуг), податкові накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт/витрат за липень, серпень 2014 року та акти прийому виконаних будівельних робіт.

Суд першої інстанції зазначив, що в ході перевірки ДПІ у м. Херсоні встановлено, що надані ПП «ВКФ «Буд-Лідер» в підтвердження господарських операцій з ПП «Холдинг-Будпроект» первинні документи складені з порушенням ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не дозволяють ідентифікувати особу, яка фактично здійснила задокументовані господарські операції.

Досліджуючи правомірність формування ПП «ВКФ «Буд-Лідер» в липні, серпні 2014 року податкового кредиту з ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ПП «Холдинг-Будпроект», суд першої інстанції встановив, що вказане підприємство залучено позивачем для виконання взятих на себе зобов'язань, як генерального підрядника, за договорами від 17.02.2014р. №7 про надання послуг з ремонтно-будівельних робіт та від 22.07.2014р. №000012482 підряду, укладених з ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Данон Дніпро» відповідно.

Суд першої інстанції також встановив, що в довідці про вартість виконаних будівельних робіт/витрат за липень 2014 року найменування будівництва: «ремонт крівлі» (адреса: ТВБВ № 10021/095 в смт. Нижні Сірогози, вул. Свердлова, 36-Г) та в акті прийому виконаних будівельних робіт відомості про субпідрядника відсутні, а також відсутні дані про посаду та прізвище особи, відповідальної за здійснення господарської операції підрядника та замовника, що не дає можливості ідентифікувати особу, яка здійснювала господарські операції по договору. Також суд першої інстанції встановив ненадання ПП «ВКФ «Буд-Лідер» до перевірки технічного завдання і акту приймання-передачі технічного завдання, обов'язкове оформлення та передача яких визначені умовами договору №000012482 від 22.07.2014р.

Суд першої інстанції зазначив, що платник податків має забезпечити ведення обліку господарських операцій у спосіб, який би доводив зв'язок господарських операцій з отриманням оподатковуваних доходів та формуванням податкових зобов'язань з ПДВ.

Оцінюючи надані позивачем документи, суд першої інстанції встановив, що у договорі від 17.02.2014р. №7, укладеному позивачем з ПАТ «Державний ощадний банк України» по виконанню ремонтно-будівельних робот на об'єктах Замовника, види ремонтно-будівельних робіт, адреси об'єктів, строки виконання робіт не визначені. Залучення субпідрядників для виконання робіт договором № 7 не передбачено. На підтвердження виконання своїх зобов'язань за договорами від 17.02.2014р. №7 та від 22.07.2014р. №000012482, укладених з ПАТ «Державний ощадний банк України» та з ТОВ «Данон Дніпро», позивач надав копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт/витрат та актів приймання виконаних будівельних робіт за липень та серпень 2014 року, які підписані позивачем та, відповідно, ПАТ «Державний ощадний банк України» і ТОВ «Данон Дніпро». Суд першої інстанції встановив, що будь-яка інформація про залучення ПП «Холдинг-Будпроект», як субпідрядника, у цих документах відсутня.

Суд першої інстанції відхилив доводи позивача про те, що підтвердження того факту, що роботу для Генпідрядника виконувало ПП «Холдинг-Будпроект» як субпідрядник, необхідно здійснювати шляхом співставлення та звірки всіх актів виконаних робіт та довідок про їх вартість. При цьому суд першої інстанції зазначив, що належним способом доведеності виконання робіт та їх пов'язаності з господарською діяльністю може бути належне юридичне оформлення договорів, належне складення бухгалтерських документів та їх належне відображення по бухгалтерському обліку. Платник податків має забезпечити ведення обліку господарських операцій у спосіб, який би доводив зв'язок господарських операцій з отриманням оподатковуваних доходів та формуванням податкових зобов'язань з ПДВ.

За висновками суду першої інстанції, з документів, наданих позивачем на підтвердження спірних господарських операцій, неможливо встановити, хто саме виконував роботи для ПАТ «Державний ощадний банк України» і ТОВ «Данон Дніпро», придбання позивачем послуг у ПП «Холдинг-Будпроект» не пов'язане з оподатковуваною господарською діяльністю позивача у липні-серпні 2014 року. За таких обставин суд першої інстанції погодився з правомірністю зменшення відповідачем податкового кредиту позивача, сформованого за наслідками господарських операцій ПП «ВКФ «Буд-Лідер» з ПП «Холдинг-Будпроект».

Також, суд першої інстанції врахував, що ДПІ у м. Херсоні направило до контрагента позивача - ПП «Холдинг-Будпроект» запит від 02.10.2014р. №10302/10/21-03-15-20 про надання документальних підтверджень та пояснень щодо повноти декларування податкових зобов'язань та правомірності формування податкового кредиту за серпень 2014 року, відповідь на який підприємством не надана. На підставі наказу від 11.11.2014р. контролюючим органом ініційовано проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПП «Холдинг-Будпроект», але провести її не видалось можливим через відсутність посадових осіб за податковою адресою підприємства, про що складено акти від 11.11.2014р. та 12.11.2014р. № 856/21-03-22-06/38822690 та № 859/21-03-22-06/38822690.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014р. №, яке прийнято на підставі акту №416/21-03-22-06/34906766 від 02.12.2014р. невиїзної документальної позапланової перевірки ПП «ВКФ «Буд-Лідер» з питань повноти декларування податкових зобов'язань та правомірності формування податкового кредиту щодо відображення правових відносин з платником податків контрагентом ПП «Холдинг-Будпроект» за липень, серпень 2014 року, подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг), отриманих від ПП «Холдинг-Будпроект», в якому ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області зафіксувала порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1, п.186.2 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню та сплаті в бюджет, на загальну суму ПДВ 18 319 грн. (у тому числі: у липні 2014р. на суму ПДВ 6083 грн., у серпні 2014р. на суму ПДВ 12236 грн.).

Висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на дослідженні наданих ПП «ВКФ «Буд-Лідер» до перевірки первинних бухгалтерських та податкових документів, які податковий орган вважає такими, що не підтверджують реальність господарських правовідносин між позивачем та його контрагентом ПП «Холдинг-Будпроект».

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість є факт придбання товарів із метою їх використання в господарській діяльності. Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Для правильного вирішення спору встановленню, передусім, підлягає факт реальності придбання товару (робіт, послуг), шляхом дослідження первинних документів, які складаються на виконання відповідних господарських операцій.

Відповідно до матеріалів справи, у липні-серпні 2014 року ПП «ВКФ «Буд-Лідер» декларувало податковий кредит в сумі 18319 грн. за податковими накладними №22 від 14.07.2014р. на загальну суму 36498 грн. (в т.ч. ПДВ 6083 грн.), №31 від 15.08.2014р. на загальну суму 14995 грн. (в т.ч. ПДВ 2499,17 грн.) та №52 від 27.08.2014р. на загальну суму 58421 грн. (в т.ч. ПДВ 9736,83 грн.), виписаних ПП «Холдинг-Будпроект» на виконання договору підряду №5 від 10.01.2014р., за умовами якого ПП «ВКФ «Буд-Лідер» (Замовник) доручає, а ПП «Холдинг-Будпроект» (Підрядник) бере на себе обов'язок по виконанню ремонтно-будівельних робіт на об'єктах Замовника. (а.с.45, 56-58)

Апелянт вважає, що ним виконано всі умови для віднесення суми ПДВ за вказаною господарською операцією до податкового кредиту - прийнято відповідні роботи, що в повному обсязі підтверджено первинними документами, сплачено за них грошові кошти та використано їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Дослідивши первинні документи, на які посилається апелянт в обґрунтування правомірності формування ним податкового кредиту за липень-серпень 2014 року, апеляційний суд встановив, що надані ПП «ВКФ «Буд-Лідер» первинні документи не містять всіх обов'язкових реквізитів, визначених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» а саме: в довідці про вартість виконаних будівельних робіт і витрат та в акті прийому виконаних будівельних робіт відсутнє посилання на договір, на підставі якого виконувалися відповідні роботи та оформлялись такі первинні документи, а також з них неможливо ідентифікувати осіб, які їх підписали (а.с.46-54).

Ні до суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції ПП «ВКФ «Буд-Лідер» не надало календарного плану поетапного виконання робіт, наявність якого передбачена умовами п.2.1 договору підряду №5 від 10.01.2012р.

В підтвердження використання отриманих від ПП «Холдинг-Будпроект» підрядних робіт у власній господарській діяльності ПП «ВКФ «Буд-Лідер» надало договори від 17.02.2014р. №7 та від 22.07.2014р. №000012482, укладені з ПАТ «Державний ощадний банк України» (ремонт крівлі за адресою: смт. Нижні Сірогози, вул. Свердлова, 36-Г) та з ТОВ «Данон Дніпро» (виконання на території Замовника, Бериславське шосе, 37, м. Херсон, робіт у відповідності до технічного завдання) відповідно, до виконання яких позивачем нібито залучено ПП «Холдинг-Будпроект» (а.с.31, 65-67).

Апеляційний суд встановив, що умовами договору на виконання ремонтно-будівельних робіт від 17.02.2014р. №7, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», як Замовником, та ПП «ВКФ «Буд-Лідер», як Підрядником, не визначено права Підрядника залучати до виконання відповідних робіт за договором Субпідрядників. Види ремонтно-будівельних робіт, адреси об'єктів, строки виконання робіт договором також не визначені (а.с.31).

На підтвердження виконання своїх зобов'язань за договорами від 17.02.2014р. №7 та від 22.07.2014р. №000012482, укладених з ПАТ «Державний ощадний банк України» та з ТОВ «Данон Дніпро», позивач надав копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт/витрат та актів приймання виконаних будівельних робіт за липень та серпень 2014 року, які підписані позивачем та, відповідно, ПАТ «Державний ощадний банк України» і ТОВ «Данон Дніпро». Будь-яка інформація про залучення ПП «Холдинг-Будпроект», як субпідрядника у цих документах відсутня (а.с.35-40, 69-74, 77-82).

Апеляційний суд встановив, що з вказаних документів, також, неможливо ідентифікувати дані про посаду та прізвище особи, відповідальної за здійснення господарської операції підрядника та замовника, реквізити договору, на виконання якого вони складалися.

В апеляційній скарзі ПП «ВКФ «Буд-Лідер» зазначає, що єдиною підставою для віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна, а неналежне оформлення інших документів, зокрема, актів прийому виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, не свідчить, що фактично господарські операції не відбувалися і підрядні роботи ПП «Холдинг-Будпроект» за договором №5 від 10.01.2014р. не виконувалися.

Апеляційний суд відхиляє такі доводів апелянта, оскільки при розгляді даної справи суд не обмежується виключно формальним застосуванням приписів податкового законодавства, а віддає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам нормативних актів.

ПП «ВКФ «Буд-Лідер» суду апеляційної інстанцій не довело факту дійсності та легальності оподатковуваних господарських операцій. Надані податковому органу та до суду первинні фінансові та бухгалтерські документи оформлені з недоліками та не є достатніми для беззаперечного твердження про дійсне виконання господарських операцій з контрагентом ПП «Холдинг-Будпроект», тобто такими, що дають право позивачу віднести відповідні суми до податкового кредиту.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає доведеними висновки акту перевірки №416/21-03-22-06/34906766 від 02.12.2014р. про порушення ПП «ВКФ «Буд-Лідер» п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1, п.186.2 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню та сплаті в бюджет, на загальну суму ПДВ 18 319 грн.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову та скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Буд-Лідер» залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 14 червня 2016 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець