Справа № 815/7178/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Київ К/800/25595/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року, додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство» (далі -позивач, ПАТ "Українське Дунайське пароплавство") звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - відповідач), в якому просило про скасувати рішення від 9 вересня 2014 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 160149,54 грн. та нарахування пені у розмірі 219126,12 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 27 жовтня 2014 року приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» отримало рішення від 9 вересня 2014 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 379 275, 66 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою до Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, однак рішенням від 9 грудня 2014 року №22392/10128-10-10-4-33 рішення СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів № від 9 вересня 2014 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення. Позивач зазначав, що рішення про результати розгляду скарги прийнято з перевищенням 20-денного строку для розгляду скарг, встановленого статтею 56 Податкового кодексу України, а тому скарга вважається задоволеною на користь ПАТ «Українське Дунайське пароплавство».

Крім того, в обґрунтування неправомірності спірного рішення, позивач вказує на порушенням процедури прийняття рішень про визначення грошового зобов'язання платника податків.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування рішення від 9 вересня 2014 року № - відмовлено повністю.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року прийнято по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство " до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення від 9 вересня 2014 року № додаткову постанову.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року апеляційна скарга приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" залишена без задоволення, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року та додаткова постанова Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року - без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 9 вересня 2014 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів прийнято рішення №, яким на підставі частини 10 та п.2 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21 листопада 2013 року по 9 квітня 2014 року до ПАТ «Українське дунайське пароплавство» застосовано штрафні санкції у розмірі 160149,54 грн. та нарахована пеня у розмірі 219126,12 грн., разом - 379 275, 66 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ПАТ «Українське дунайське пароплавство» звернулось до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального Головного управління Міндоходів зі скаргою №ЮС-1677 від 5 листопада 2014 року, яку контролюючим органом отримано 11 листопада 2014 року .

За результатами розгляду зазначеної скарги, Міжрегіональним головним управлінням ДФС прийнято рішення №22392/10128-10-10-4-33 від 9 грудня 2014 року, яким рішення СДПІ з ОВП у м. Одесі № від 9 вересня 2014 року залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовано Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року (далі - Закон №2464-VI).

Згідно п. 2 частини першої Закону №2464-VI, під єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування розуміється консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно із п.5 статті 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується на суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до п. 8 статті 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Як встановлено судом, позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за жовтень 2013 року, лише 9 квітня 2014 року, тобто з порушенням встановленого законом строку.

У період з 21 листопада 2013 року по 9 квітня 2014 року за позивачем рахувалась недоїмка.

Частинами 10 та 11 сатті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску нараховує на суму недоїмки пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу та застосовує штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини 14 статті 25 Закону №2464-VI, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

На виконання положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прийнято Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 9 вересня 2013 року (далі Інструкція № 455).

Пунктом 7.2 Розділу VII Інструкції №455 передбачено, що за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

На суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (п. 7.5 Розділу VII).

На підставі зазначених норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення № від 9 вересня 2014 року про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано не прийнято до уваги твердження ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» щодо порушення норм чинного законодавства при прийнятті спірного рішення, оскільки ці твердження ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального права .

Суд правильно не прийняв до уваги доводи позивача, як на підставу для скасування спірного рішення, те, що податковим органом рішення про результати розгляду скарги прийнято з перевищенням 20-денного строку для розгляду скарг, встановленого статтею 56 Податкового кодексу України, з наступних підстав .

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. (абз.6 п.4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

На рішення № від 9 вересня 2014 року позивачем подано скаргу до ЦО №ЮС-1677 від 5 листопада 2014 року, яку отримано останнім 11 листопада 2014 року.

Міжрегіональним головним управлінням ДФС прийнято рішення №22392/10128-10-10-4-33 від 9 грудня 2014 року, яким рішення СДПІ з ОВП у м. Одесі № від 9 вересня 2014 року залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення .

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 9 грудня 2014 року вказане рішення було відправлено позивачу.

Таким чином, орган доходів і зборів, який розглядав скаргу позивача, виконав свій обов'язок щодо прийняття вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги та надіслав його платнику протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу позитвача поштою з повідомленням про вручення.

З урахуванням викладеного, Вищий адміністративний суд України вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог.

Безпідставними є також доводи позитвача про скасування додаткової постанови суду першої інстанції відповідно до якої стягнуто судові витрати з позивача, оскільки при винесенні постанови судом першої інстанції питання про судові витрати не було вирішено, тому з урахуванням статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України правомірно ухвалено додаткову постанову щодо стягнення судових витрат.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, а доводи, викладені в касаційній скарзі, зазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати судове рішення таким, що ухвалене з порушеннями норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року, додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :