Справа № 332/1230/16-а
Суддя: Ретинська Ю. І.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1230/16-а
Провадження №2-а/332/67/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі судді - Ретинської Ю.І., за участю секретаря - Іванової Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи: ОСОБА_3, законний представник ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити дії, -

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи: ОСОБА_3, законний представник ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити дій.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.11.2015 року вона перебувала на квартирному обліку в районній адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, проживала за адресою: АДРЕСА_1

3 21.12.2015р. була знята з квартирного обліку, у зв'язку зі зміною місця мешкання, оскільки, разом зі сім'єю почала проживати за адресою: АДРЕСА_2

04 лютого 2016 року вона на ім'я голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району подала заяву щодо прийняття її та її родини (у складі чоловіка ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4.) на квартирний облік за новим місцем проживання та реєстрації зі збереженням первинної дати постановки на квартирний облік та виключення її з квартирного обліку за новим місцем проживання з квартирної черги і заміни її на її чоловіка ОСОБА_3 та неповнолітню доньку ОСОБА_4 та переоформлення особової справи на чоловіка ОСОБА_3 До заяви було додано повний перелік необхідних документів.

Листом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 02.03.2016 року №П-0063 її було повідомлено, що громадською комісією з житлових питань Заводського району при Районній адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 26.02.2016 року прийнято рішення згідно з яким - «відмовлено позивачу у прийнятті на квартирний облік у зв'язку з відсутністю підстав для визначення особи такою, що потребує поліпшення житлових умов та зі штучним погіршенням житлових умов чоловіком ОСОБА_3 шляхом відчуження 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2».

Вважає рішення протиправним та таким, що істотно порушує право на зарахування на квартирний облік.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2016 року було змінено третю особу з районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району на районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, з підстав наведених в адміністративному позові, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала у зв'язку з відсутністю підстав для визнання родини ОСОБА_1 такою, що потребує поліпшення житлових умов. Так, гр.ОСОБА_1 звернулася до Дніпровської райадміністрації із заявою про постановку її на чергу на квартиру. Потім змінила місце проживання і реєстрації у зв'язку із чим подала заяву до Заводської райадміністрації. Після того, як на адресу Заводської адміністрації надійшла справа із Дніпровської адміністрації, була виявлена нестача певних документів. На запит була надана відповідь про те, що гр. ОСОБА_1 має квартиру у власності по АДРЕСА_1, житловою площею 15,7 кв.м., а тому згідно законодавства вона забезпечена повністю житлом. Крім того, було встановлено, що у травні місяці гр-н ОСОБА_3 подарував 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1 своїй матері, тобто він штучно погіршив свої умови життя.

Третя особа: ОСОБА_3 просив суд задовольнити позов, надавши письмові пояснення (а.с. 77-78) та додатково пояснивши в судовому засіданні, що відмова райадміністрації у прийнятті на квартирний облік у зв'язку зі штучним погіршенням житлових умов є безпідставною. Адже на момент відчуження 1/3 частини будинку, яка належала йому на праві приватної власності, він не був одружений і у нього не було дитини і знати про це він не міг, тобто умислу на штучне погіршення житлових умов у нього не було. Крім того, житлова площа, яка належала йому на праві приватної власності складала 12,9 м .кв., що було недостатньо для проживання чотирьох членів родини.

Третя особа: представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні пояснила, що до адміністрації звернулася із заявою ОСОБА_1 про прийняття її, чоловіка та доньки на квартирний облік. На момент звернення, проводилась реорганізація органу, який видавав довідки про право власності, а тому інформацію про наявність чи відсутність майна у членів родини ОСОБА_1 на запит не отримали. У зв'язку із тим, що є певні строки для розгляду заяви, а гр. ОСОБА_1 повідомила, що у неї у власності майна не має, тому сім'я і була поставлена на облік. Якби на момент розгляу заяви були в наявності всі документи, в тому числі документи про право власності на квартиру по АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_1, то її родині відмовили б у прийнятті на облік.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 23.11.2015 року ОСОБА_1 перебувала на квартирному обліку для отримання державного житла за місцем мешкання складом родини 3 особи в районній адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району (а.с. 16).

3 21.12.2015р. ОСОБА_1 була знята з квартирного обліку, у зв'язку з зі зміною місця мешкання: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

04 лютого 2016 року ОСОБА_1 на ім'я голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району подала заяву щодо прийняття її та її родини (у складі чоловіка ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4) на квартирний облік за новим місцем проживання та реєстрації зі збереженням первинної дати постановки на квартирний облік та виключення її з квартирного обліку за новим місцем проживання з квартирної черги і заміни її на її чоловіка ОСОБА_3 та неповнолітню доньку ОСОБА_4 та переоформлення особової справи на чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 20).

Відповідно до листа Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 02.03.2016 року №П-0063 ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті на квартирний облік у зв'язку з відсутністю підстав для визначення особи такою, що потребує поліпшення житлових умов та зі штучним погіршенням житлових умов чоловіком ОСОБА_3 шляхом відчуження 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ст.31 чинного Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу PCP і Української PCP), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Згідно із ст.34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української PCP і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української PCP за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) і будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу PCP і Української PCP. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Відповідно до ст. 60 ЖК України Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР та введення їх у дію з 1 січня 1985 року (далі - Правила № 470).

Відповідно до п. 2 Правил № 470 жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до п. 13 Правил № 470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, якими визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати).

Житлове законодавство встановлює мінімальний та максимальний розмір житлової площі у межах якої здійснюється надання житлових приміщень особам, що перебувають на квартирному обліку. Максимальний розмір жилої площі встановлений у статті 47 Житлового кодексу Української РСР та визначається у розмірі 13,65 кв. м. на особу, мінімальний розмір жилої площі визначається на рівні середньої забезпеченості громадян жилою площею в відповідному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається обласними, Київською і Севастопольською органами самоврядування з даних статистичної звітності.

Так, відповідно до постанови виконкому Запорізької обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілок № 2 від 08.01.1985 року «Про правила обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень» рівень середньої забезпеченості житловою площею в м. Запоріжжі визначено у 8 кв. м.

Відповідно до статті 48 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Так, відмовляючи позивачу у прийнятті на квартирний облік районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району посилалась на відсутність підстав для визнання ОСОБА_1 такою, що потребує поліпшення житлових умов та на штучне погіршення житлових умов чоловіком ОСОБА_3 шляхом відчуження 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2

Розглядаючи окремо кожну підставу для відмови у прийнятті на квартирний облік, суд вважає їх законними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною/житловою площею 34,31/15,7 кв.м. (а.с. 90-91).

Відповідно до договору дарування від 13.05.2015 року ОСОБА_3 подарував матері ОСОБА_5 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною/житловою площею 51,6/38,7 кв.м. (а.с.31, 23-30). 1/3 частина житлового будинку, яка належала ОСОБА_3, складала: загальна/житлова площа 17,2/12,9 кв.м. відповідно.

Датою народження ОСОБА_4 згідно зі свідоцтва про народження є ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19), а отже посилання третьої особи ОСОБА_3 на те, що він не міг знати про народження дитини і відповідно, що в нього не було підстав для погіршення своїх житлових умов, судом сприймаються критично, адже дитина народилась майже через два тижні після укладення договору дарування, а укладення такого договору із власною матір'ю було нелогічним, адже ОСОБА_3 продовжує проживати за адресою АДРЕСА_2, крім того прописує в подальшому за цією ж адресою дружину та доньку, а тому судом такі дії розцінюється, як намагання ОСОБА_3 штучно погіршити свої житлові умови.

Як вже було зазначено житлові приміщення надаються громадянам на сім'ю. Так, 04 грудня 2015 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 18). З 23.11.2015 року ОСОБА_1 перебувала на квартирному обліку складом родини 3 особи: вона, чоловік - ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_4

Якщо розрахувати житлову площу на сім'ю із врахуванням житлової площі, яка перебуває у власності ОСОБА_1 та площі, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 до укладення договору дарування від 13.05.2015 року, (15,7 кв.м +12,9кв.м / 3 = 9,5 кв.м), то виходить, що сім'я була б забезпечена житловою площею більше мінімального розміру забезпеченості громадян у Запорізькій області на одну особу.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1, коли писала заяву від 04.02.2016 року про прийняття її на квартирний облік за новим місцем проживання, просила виключити її з квартирного обліку і замінити її на чоловіка та доньку, а тому квартира, яка їй належить на праві приватної власності, не має враховуватися, також є такими, що не відповідають вищезгаданим нормам закону, адже має враховуватися власність всіх членів сім'ї.

Також, суд не приймає до уваги зауваження представника позивача з приводу того, що при розгляді питання про прийняття на квартирний облік комісія не перевіряла житлові умови і, відповідно, за результатами перевірки не складала акт, а тому рішення райадміністрації ЗМР по Заводському району щодо відмови у прийнятті на квартирний облік є незаконним, адже п. 19 Правил № 470 регулює порядок попереднього розгляду заяв про взяття на квартирний облік, а райадміністрація ЗМР по Заводському району розглядала вже сформовану районною адміністрацією ЗМР по Ленінському району справу разом із документами, яких не вистачало (довідки про право власності).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відмова Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району у постановці ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 на квартирний облік була правомірною, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 23.06.2016 року.

Cуддя Ю.І. Ретинська