Справа № 264/2052/16-а
Суддя: Харитонова Г. Л.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2052/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Алексіоглу Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя , про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчините певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 27.08.2013 р. по 14.03.2016 р. В своєму позові посилається на те, що 11 серпня 2015 року він звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, де зазначив, що до 26.08.2013 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв'язку із досягненням 60 річного віку в серпні 2013 року він звернуся до відповідача із завою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 27.08.2013 року йому було призначено пенсію за віком із застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік, а не відповідно до ст.40 та абз.2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Не погодившись із такими діями відповідача вказав, що при призначенні пенсії за віком з серпня 2013 року відповідач повинен був застосуватися показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу УПФУ, тобто з 27.08.2013 року. Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.10.2015 р. у справі № 264/5270/15-а позов було задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області призначити позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 27.08.2013 року.

14.03.2016 року постанова суду була виконана відповідачем та він виплатив заборгованість за період з 27.08.2013 р. по 14.03.2016 р. в сумі 127121,39 грн. Відповідач не здійснив нарахування та доплату заборгованості компенсації за затримку виплати заборгованості у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159. Просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплаті компенсації за втрату частини грошових доходів з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 27.08.2013 року по 14.03.2016 року, зобов'язати УПФУ В Іллічівському районі м. Маріуполя нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини грошових доходів зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 27.08.2013 року по 14.03.2016 року. Згідно розрахунку поведеного відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 розмір компенсації за період невиплати частини пенсії з 27.08.2013 року по 14.03.2016р. складає 41002,77 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явився, представник позивача надав заяву з клопотанням про підтримку позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача.

Представник відповідача Демура О.А., що діяла на підставі довіреності позов не визнала та пояснила, що позивач знаходиться на обліку в УПФУ Іллічівського району м. Маріуполя з 27.08.2013 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У 2015 році ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позоаом до УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя про зобов'язання УПФУ в Іллічівському райні м. Маріуполя призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньоденної заробітної плати за три календарні роки. Постановою суду від 05.10.2015 року позов ОСОБА_1 було задоволено. 10.09.2014р. На виконання постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.10.2015 року управлінням в березні 2015 року було здійснено перерахунок пенсії та виплачено заборгованість по рішенню суду в розмірі 117965,53 грн. Посилаючись на положення ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» вказує, що компенсації підлягають лише нараховані громадянам суми доходи і не підлягають компенсації суми, які носять разовий характер. Компенсація виплачується при наступних умовах: доходи повинні бути нараховані; затримка виплати доходу на один і більше календарних місяців; доходи не повинні мати разового характеру. Відповідачем не порушено строків виплати пенсії, а тому дії Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» не розповсюджуються на вказані виплати. Підставою для перерахунку індексації пенсії була постанова суду, яка була виконана. Сума виплаченого за рішення суду боргу мала разовий характер, тому підстав для виплати компенсації не має. Просила у позові відмовити.

Суд, вислухавши представника відповідача дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 27.08.2013 року.

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05.10.2015 року позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано неправомірними дії УПФУ в Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області щодо нарахування позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньоденної заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього рахунку) попереднього виду пенсії. Зобов'язано УПФУ В Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області призначено позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбаченому ЗУ «Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньоденної заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 27.08.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В березні 2016 року відповідачем було здійснено виплату пенсії ОСОБА_1 нараховану на підставі Постанови Іллічівського районного суду від 05.10.2015 р. по справі № 264/5270/15-а на загальну суму 126968,59 грн., до складу цієї суми не входить компенсація. З суми 126968,41 грн. управлінням було утримано податки з 01.04.2015 року по 01.02.2016 р. в розмірі 9003,41 грн. Сума після утримання податків слала 117965,53 грн.

Частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 (далі - Порядок №159), для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Положеннями вказаного порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п. 4 Порядку №159).

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 18 листопада 2014 року (справа № 21-518а14): «Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення».

З урахуванням цього не заслуговують на увагу доводи відповідача, що виплачена за рішенням суду пенсія не є доходом громадянин та має разовий характер.

Відповідно до 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ниморгану (особи).

За нормами статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону).

Згідно ст.6 Закону компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

У відповідності до наведених норм законодавства відповідач у зв'язку із порушенням встановлених строків щомісячних виплат індексації пенсії має здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.1, 2, 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст. 97 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 11, 17, 52, 71, 99, 100, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя , про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчините певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 27.08.2013 року по 14.03.2016 року.

Зобов'язати управління пенсійного Фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя нарахувати та сплатити ОСОБА_1 компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 27.08.2013 року по 14.03.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г. Л. Харитонова