Справа № 826/20173/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 червня 2016 року м. Київ К/800/15933/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги представника громадянки Сомалі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за позовом громадянки Сомалі ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Громадянка Сомалі ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Державної міграційної служби України № 441-15 від 30.07.2015 про відмову у визнанні громадянки Сомалі ОСОБА_2 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; та зобов'язання Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву громадянки Сомалі ОСОБА_2 про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог громадянки Сомалі ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у всіх протоколах співбесід, громадянка Сомалі ОСОБА_2 причиною залишення країни громадянської належності зазначила те, що у Сомалі іде війна, там немає можливості для навчання та нормального проживання. При цьому, жодного факту особистого переслідування за жодною з конвенційних ознак не надала, вказавши лише, що основною небезпекою, яка б могла їй загрожувати в разі продовження проживання в Сомалі це є терористичне угрупування Аль-Шабаб, представники якого ґвалтують дівчат.

Однак, жодних доказів на підтвердження можливої загрози життю ОСОБА_2 ані під час звернення до органу міграційної служби, ані під час розгляду та перевірки її заяви міграційним органом, а також під час розгляду справи судами, позивачем не надано.

Крім того, позивачкою не надано жодних відомостей про її утиски у країні походження та документів, які б підтверджували, що у неї склались умови, які зазначені у пунктах 1 та 13 частини першої статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та доказів, що підтверджують реальну загрозу її життю та свободі з підстав переслідування за ознакою раси, віросповідання, національності, громадянства, належності до певної соціальної групи або політичних переконань.

У касаційній скарзі представник позивача не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що у роз'ясненні щодо тягаря та стандарту доведення при розгляді заяв про надання статусу біженця УВКБ ООН від 16 грудня 1998 року з цього приводу мовиться, що неспроможність надати документальне свідчення на підкріплення усного твердження не повинно заважати прийняттю позитивного рішення, якщо таке твердження відповідає відомим фактам і загальний рівень правдоподібності заявника високий. Правдоподібність вважається встановленою, якщо заявник представив у своїй заяві історію, що є логічно послідовною та вірогідною, не суперечить загальновідомим фактам, і таким чином, на основі балансування ймовірностей їй можна вірити.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника громадянки Сомалі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за позовом громадянки Сомалі ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка