Справа № 826/14389/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, визнання нечинними постанови, протоколу, припису та акту перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та необґрунтованими дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві щодо проведення позапланової перевірки публічного акціонерного товариства «Київський дослідний ремонтно-механічний завод»;

- визнати нечинною і такою, що не підлягає виконанню, постанову від 30.06.2015 №48/15/10126-85/3006/05 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови слідчого відділу Головного слідчого управління МВС України від 21.05.2015 призначено позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва по вул. Ушинського, 40 у Солом'янському районі м. Києві у ПАТ "Київський дослідний ремонтно-механічний завод". Проведення перевірки доручено департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві.

Супровідним листом від 25.05.2015 №13/2/3-10832/6 старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України направлено на адресу департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві постанову від 21.05.2015 про призначення позапланової документальної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва на земельній ділянці по вул. Ушинського, 40 у Солом'янському районі м. Києві.

На підставі постанови слідчого СГ ГСУ МВС України від 21.05.2015 про призначення позапланової документальної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва ПАТ "Київський дослідний ремонтно-механічний завод" Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано наказ від 08.06.2015 № 541 про проведення позапланової перевірки та направлення від 10.06.2015 б/н про проведення позапланової перевірки.

Співробітниками державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 23.06.2015 відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 (далі - Порядок №533), у присутності представника за довіреністю публічного акціонерного товариства «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» ОСОБА_2, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил публічним акціонерним товариством "Київський дослідний ремонтно-механічний завод" на об'єкті: будівництво адміністративно-офісного центру: вулиця Ушинського, 40 у Солом'янському районі міста Києва.

За результатами зазначеної позапланової перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.06.2015.

Представник позивача від підписання акту перевірки у день його складання та від отримання акту перевірки відмовився, про що міститься відповідний запис в акті перевірки.

Як вбачається зі змісту акта від 23.06.2015 за результатами перевірки відповідач встановив, що на земельній ділянці по вул. Ушинського, 40 у Солом'янському районі м. Києва, яка використовується відповідно до договору оренди, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 13.01.2005 за №72-6-00238 ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» (замовник), розташовані виробничі будівлі, а також розташований адміністративно-офісний 14-ти поверховий будинок (Dominion business park). Цільове призначення земельної ділянки - експлуатація та обслуговування виробничих будівель.

Будівля адміністративно-офісного центру - 14 поверхів (об'єкт відноситься до IV категорії складності відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва»), збудована на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети. Виходячи із зазначеного, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України вищезазначений об'єкт будівництва вважається самочинним будівництвом, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Зазначений об'єкт - адміністративно-офісний 14-ти поверховий будинок (Dominion business park) (літ. Т) експлуатується замовником без прийняття в експлуатацію, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Площі, після реконструкції, нежитлових приміщень будівель (літ. А, Б, Б1), які зазначені в деклараціях суттєво відрізняються від площ, вказаних за результатами технічної інвентаризації. Отже, зазначена реконструкція виконувалась не в межах геометричних розмірів будівель (літ. А, Б, Б1). Замовником не отримані містобудівні умови та обмеження, чим порушено ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Департаментом відносно позивача було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.06.2015, в якому були зафіксовані результати проведеної позапланової перевірки. Розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було призначено на 30.06.2015 о 10 год. 00 хв. у приміщенні департаменту за адресою: м. Київ, бульвар Л. Українки, 26.

Крім того, відповідачем видано припис від 23.06.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з вказаним приписом зобов'язано позивача у строк до 07.12.2015 усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Від підписання вищезазначеного припису, як і від інших складених відносно позивача документів, уповноважений представник ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» відмовився.

Листом від 24.06.2015 № 10126-10/2406/0215 відповідачем запропоновано подати перелік документів та повторно повідомлено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 30.06.2015 о 10 год. 00 хв.

Так, на підставі акту перевірки від 23.06.2015, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.06.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України винесено постанову від 30.06.2015 №48/15/10126-85/3006/05, якою встановлено, що позивачем реконструкція нежитлових приміщень будівель виконувалась не в межах геометричних розмірів будівель (літ. А, Б, Б1), що передбачає отримання містобудівних умов та обмежень, які замовником не були отримані, та постановлено визнати ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 54 810, 00 грн.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача з проведення перевірки, складання акту перевірки від 23.06.2015, протоколу від 23.06.2015, винесення припису від 23.06.2015 та постанови від 30.06.2015 №48/15/10126-85/3006/05 звернувся з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що зазначені у зареєстрованих деклараціях про початок виконання будівельних робіт від 14.11.2012 №КВ0, від 14.11.2012 № КВ1, від 14.11.2012 № КВ2, від 14.11.2012 №КВ3 площі нерухомого майна суттєво відрізняються від площ вказаних за результатами технічної інвентаризації. Отже, реконструкція об'єкта будівництва за адресою: місто Київ, Солом'янський район, вулиця Ушинського, 40, зокрема будівель А, Б, Б1 виконувалась не в межах геометричних розмірів, чим порушено вимоги ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 4 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що не порушував п. 8 ч. 3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в частині не отримання містобудівних норм та обмежень, оскільки згідно п. 25 Переліку об'єктів будівництва, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, містобудівні умови та обмеження не надаються при реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщеннях громадського призначення.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними та необґрунтованими дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві щодо проведення позапланової перевірки публічного акціонерного товариства «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» колегія суддів зазначає наступне.

За визначенням статті 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

У силу положень статті 5 вказаного Закону при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Стаття 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає виключний перелік підстав для здійснення позапланових заходів.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок).

Як закріплено у пункті 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Пунктом 7 Порядку № 553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, з-поміж інших, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно з п. 11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пунктів 16, 18 Порядку № 533 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється контроль, а другий залишається в інспекції. Акт підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснено перевірку.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами зазначеної позапланової перевірки відповідачем складені акт, припис та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.06.2015, які направлені на адресу позивача рекомендованим листом №10/26-10/2406/02/5 від 24.06.2015 з повідомленням про вручення, який було отримано позивачем 30.06.2015.

Також колегія судді звертає увагу, що представник за довіреністю ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» ОСОБА_2 був присутній під час проведення перевірки, що підтверджується його підписом на складених документах про відмову в отриманні документів та підписання їх, що також не заперечується позивачем, а отже, останній також був повідомлений про проведення розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Доводи позивача про необізнаність про проведення перевірки спростовуються тим, що представник позивача особисто ознайомився та отримав направлення для проведення позапланової перевірки від 10.06.2015, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2 від 10.06.2015 р. із зазначенням номеру телефону для подальшого інформування Інспекцією позивача.

З приводу доводів позивача, що ОСОБА_2 не був уповноваженим представником позивача, оскільки довіреність від 23.06.2015 №07/00-010097 видана останньому неуповноваженою на те особою, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, заступник голови правління ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» ОСОБА_3 виписала ОСОБА_2 довіреність від 23.06.2015 №07/00-010097 на представлення інтересів публічного акціонерного товариства «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» в Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві.

Як встановлено судом першої інстанції, зазначена вище довіреність видана ОСОБА_2 неуповноваженою на те особою.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що видача довіреності не уповноваженою на те особою не спростовує факту правомірності проведення перевірки, оскільки відповідач не зобов'язаний здійснювати перевірку дійсності довіреності, в частині видачі її уповноваженою на те особою, відповідач не знав та не міг знати, що ОСОБА_3 не була уповноважена на видачу вказаної довіреності.

Більш того, колегія суддів зазначає, що підставою для проведення позапланової перевірки позивача слугувала саме постанова слідчого СГ ГСУ МВС України від 21.05.2015 про призначення позапланової документальної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод», а отже, якщо позивач не погоджується з вказаною постановою, то в даному випадку, він не позбавлений права оскаржити дії даного слідчого, згідно КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідача по проведенню позапланової перевірки будівництва адміністративно-офісного центру, за адресою: вул. Ушинського, 40 у Солом'янському районі, міста Києва були здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені положеннями чинного законодавства України.

Стосовно позовних вимог про визнання нечинними протоколу від 23.06.2015 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та акту перевірки від 23.06.2015, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, з чим погоджується колегія суддів, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Оскільки протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що спричиняють виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а самі по собі протокол та акт не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору, вони не створюють юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливають на права та обов'язки замовника будівельних робіт та не є обов'язковими для виконання, отже не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що такий протокол та акт самі по собі не мають правового значення у розумінні пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2016 у справі № К/800/54371/15.

Щодо позовної вимоги про визнання нечинною та такою, що не підлягає виконанню постанову №48/15/10126-85/3006/05 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.06.2015, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

У відповідності до п. 4, п. 6, п. 7 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 (далі - Порядок №244), підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис. Штраф за правопорушення може бути накладено на суб'єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб'єкта містобудування. Притягнення суб'єктів містобудування до відповідальності не звільняє їх від відшкодування заподіяної внаслідок правопорушення шкоди. Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа інспекції, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки прийнята на підставі протоколу, який на його думку складено з порушеннями норм чинного законодавства України.

При цьому, враховуючи попередні висновки, що доводи позивача щодо протиправності протоколу не обґрунтовані та не підтвердились матеріалами справи, колегія суддів вважає, що й відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання нечинною і такою, що не підлягає виконанню постанову №48/15/10126-85/3006/05 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.06.2015, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Згідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна, наданої ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна НЖ-2015 № 955 від 28.05.2015, право власності станом на 31.12.2012 зареєстровано за ПАТ «Київський дослідний ремонтно- механічний завод» на майновий комплекс загальною площею 18600 кв. м, який складається з: адмінкорпус (літ. А) площею 1384,2 кв. м, виробничий корпус (літ. Б,Б1) площею 12340,1 кв. м, нежилі будівлі цеху № 1 (літ. Е, К, Р, С) площею 1713,8 кв. м, будівля котельні (літ. Д11) площею 85,5 кв. м, будівля складу (літ. Д, Д1) площею 2022,6 кв. м, будівля цеху № 2 (літ. Г) площею 292,4 кв. м, приміщення цеху (літ. В, П) площею 313,7 кв. м, будівля трансформаторної підстанції (літ. Н) площею 49,7 кв. м, станція нейтралізації (літ. Л) площею 325,5 кв. м, будівля (літ. М) площею 72,5 кв. м.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені у зареєстрованих деклараціях про початок виконання будівельних робіт від 14.11.2012 №КВ0, від 14.11.2012 №КВ1, від 14.11.2012 №КВ2, від 14.11.2012 №КВ3 площі нерухомого майна суттєво відрізняються від площ, вказаних за результатами технічної інвентаризації.

Отже, реконструкція об'єкта будівництва за адресою: місто Київ, Солом'янський район, вулиця Ушинського, 40, зокрема будівель А, Б, Б1 виконувалась не в межах геометричних розмірів, чим порушено вимоги ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 4 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Більш того, позивачем не надано жодних доказів та обґрунтувань щодо спростування суті виявлених порушень під час проведення перевірки, які викладені в акті перевірки, однак ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» вказує тільки на незначні недоліки, які спростовані під час розгляду справи судом першої інстанції або такі зауваження про необізнаність та непоінформованість, які позивачем самостійно були спричинені.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання нечинною постанови від 30.06.2015 № 48/15/10126-85/3006/05 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що не підлягає задоволенню і вимога позивача про визнання нечинним припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.06.2015, оскільки під час розгляду справи судом встановлено факт порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зокрема, що площі після реконструкції нежитлових приміщень, які зазначені в деклараціях, суттєво відрізняються від площ, вказаних за результатами технічної інвентаризації, а тому відповідач правомірно дійшов до висновку, що реконструкція виконувалась не в межах геометричних розмірів будівель.

Доводи апелянта про те, що він не порушував п. 8 ч. 3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» і в частині не отримання містобудівних норм та обмежень, оскільки згідно п. 25 Переліку об'єктів будівництва, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, містобудівні умови та обмеження не надаються при реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщеннях громадського призначення не беруться колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Посилання апелянта на постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 826/14388/15 та від 23.12.2015 у справі № 826/14391/15 з таких же самих підстав як і в данному позові є хибним, оскільки вказані постанови аплеляційного суду були скасавані Вищим адміністративним судом України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень - довів правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 21.06.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.