Справа № 810/1298/16
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2016 року Справа № 810/1298/16

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Грещук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "СКАЙД" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекцій Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "СКАЙД" звернулось до суду з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекцій Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

від 30.11.2015 № НОМЕР_1, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій розташованих на території України" на загальну суму 6343510,00 грн., з яких: 5074808,00 грн. - за основним платежем; 1268702,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

від 30.11.2015 № 000249221, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 3527,86 грн.

В основу визначення грошових зобов'язань на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень покладено висновки посадових осіб податкового органу, зроблені за результатом оцінки господарських операцій позивача з придбання у торговців цінними паперами через депозитарну систему України цінних паперів, що перебувають в обігу на фондовій біржі. На думку податкового органу, ці операції є операціями з надання податкової вигоди третім особам і не можуть вважатися торгівлею цінними паперами у розумінні чинного законодавства, адже за інформацією, одержаною від слідчого податкової міліції, придбані та у подальшому відчужені позивачем цінні папери фактично не мають жодної цінності, адже емітенти цінних паперів підозрюються в правопорушеннях, що пов'язуються з ухиленням від сплати податків. Витрати на придбання цінних паперів податковий орган не визнав, а щодо доходу, одержаного від продажу таких цінних паперів, - зробив висновок, що це є безповоротною фінансовою допомогою, має включатися до складу доходів від діяльності іншої, ніж страхова, і оподатковуватись податком на прибуток.

Крім того, при перевірці ведення касових операцій в національній валюті України було встановлено, що під час видачі готівки з каси позивача 28.03.2014 за окремими видатковими операціями факт одержання готівки не підтверджений підписами одержувачів на видаткових касових ордерах, що призвело до перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства на кінець робочого дня 28.03.2014. У зв'язку з порушенням касової дисципліни податковий орган застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є фінансовою установою, яка здійснює операції з придбання та відчуження цінних паперів у бездокументарній формі на фондовій біржі. Усі цінні папери, відносно законності придбання та продажу яких у податкового органу виникли сумніви, перебували в обігу на фондовій біржі, жодних заборон на обіг таких цінних паперів регулятором не було запроваджено, усі розрахунки між позивачем і продавцями та покупцями цінних паперів здійснювались безготівковим шляхом, а перехід прав на цінні папери відбувався шляхом внесення відповідних записів по рахункам в цінних паперах у національній депозитарній системі. Ці факти підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності.

На підтвердження правомірності своєї позиції позивач також представив суду висновок спеціаліста (експерта), зробленого за результатами проведення експертно-економічного дослідження щодо господарських операцій, з приводу законності вчинення яких виник спір, а також копії судових рішень, в яких суд надавав оцінку таким самим операціям, але в інші звітні (податкові) періоди.

Щодо штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до позивача за порушення касової дисципліни, представник позивача у судовому засіданні визнав факт вчинення правопорушення та правомірність прийнятого у зв'язку з цим податкового повідомлення-рішення, однак позовні вимоги змінювати не став, просив суд визнати протиправними і скасувати обидва податкових повідомлення-рішення.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що податкові повідомлення-рішення є законними і обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "СКАЙД" є юридичною особою, що зареєстрована 23.11.1993, здійснює діяльність у сфері страхування, крім страхування життя, як платник податків перебуває на податковому обліку у Вишгородській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

У листопаді 2015 року посадовими особами Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 (акт від 12.11.2015 № 1824/22-00/16295210).

За результатами перевірки посадові особи контролюючого органу дійшли висновку, що позивач порушив вимоги законодавства, а саме:

підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, пункту 135.1, підпункту 135.2.4 статті 135.5 статті 135, пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток від діяльності іншої, ніж страхова, у загальній сумі 5072300,00 грн., тому числі по періодах: за 2013 рік - на суму 1520000,00 грн.; за 2014 рік - на суму 3552300,00 грн.;

підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, пункту 135.1, підпункту 135.2.4 статті 135.5 статті 135, пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за операціями з цінними паперами, що перебувають/не перебувають в обігу на фондовій біржі, за 2014 рік у загальній сумі 2508,00 грн.;

пунктів 3.5, 7.24 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, що призвело до перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства на кінець робочого дня 28.03.2014 на суму 1763,93 грн.

З акта перевірки від 12.11.2015 № 1824/22-00/16295210 (а.с. 33 - 47) убачається, що підставою для тверджень посадових осіб контролюючого органу про заниження податку на прибуток стала оцінка господарських операцій з придбання цінних паперів (простих іменних акцій (емітент - ПАТ "Лізингова компанія "Приват - Агро") та іменних інвестиційних сертифікатів (емітенти - Закритий недиверсифікований венчурний пайовий інвестиційний фонд "АВК" ТОВ "КУА "Холдинг Групп" та ТОВ "КУА "Профіт Інвест")) у торговців цінними паперами - ТОВ "Фондовий Форекс" та ТОВ "ФК "Атлас".

На думку посадових осіб контролюючого органу, зазначені цінні папери не мають жодної цінності, адже юридичні особи - емітенти засновані особою, яка підозрюється в організації незаконної діяльності, спрямованої на конвертацію грошових коштів та легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом, схем з надання податкової вигоди третім особам та ухиленні від сплати податків. Таким чином, операції з торгівлі такими цінними не можуть вважатися торгівлею цінними паперами у розумінні чинного законодавства. У зв'язку з цим посадові особи відповідача дійшли висновку, що витрати на придбання таких цінних паперів у сумі 57260000,00 грн. сформовані позивачем незаконно і не повинні враховуватися при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, а доходи у сумі 27735000,00 грн., одержані від їх продажу, не є доходами від торгівлі цінними паперами, а мають вважатися безповоротною фінансовою допомогою і враховуватися у складі доходів від діяльності іншої, ніж страхова.

Отже, у сукупності ці порушення призвели до заниження позивачем податку на прибуток на загальну суму 5074808,00 грн. (за основним платежем) (5072300,00 грн. та 2508,00 грн.)

За результатами перевірки Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято два податкових повідомлення-рішення, а саме:

від 30.11.2015 № НОМЕР_1, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій розташованих на території України" у загальній сумі 6343510,00 грн., з яких: 5074808,00 грн. - за основним платежем; 1268702,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

від 30.11.2015 № 000249221, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 3527,86 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до вищестоящих податкових органів в адміністративному порядку, однак за результатом розгляду скарг податкові повідомлення-рішення були залишені без змін, а скарги без задоволення.

У подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом.

На підставі зведених аналітичних даних про обсяг операцій ПАТ "Страхова компанія "СКАЙД" з цінними паперами у періоді, що перевірявся, виписок про стан рахунку у цінних паперах, оборотно-сальдових відомостей позивача, даних акта перевірки від 12.11.2015 № 1824/22-00/16295210 про обсяг укладених договорів з купівлі-продажу цінних паперів та стан розрахунків суд дійшов висновку, що операції з купівлі-продажу цінних паперів, що здійснювались між позивачем ТОВ "Фондовий Форекс" та ТОВ "ФК "Атлас", стосувались операцій з цінними паперами у бездокументарній формі, угоди оформлювались на фондовій біржі, облік прав власності на цінні папери здійснювався через рахунки в цінних паперах, відкриті у зберігачів, розрахунки здійснювались у безготівковій формі через установи банків, що в принципі виключає твердження про фіктивність таких операцій.

Висновки посадових осіб контролюючого органу про те, що цінні папери, які котируються на організованому фондовому ринку (біржі), фактично не мають жодної цінності, а реальні операції з купівлі-продажу таких цінних паперів між торговцями цінними паперами не можуть вважатися торгівлею цінними паперами у розумінні чинного законодавства, є свідченням відсутності базових знань в галузі організації фондового ринку, торгівлі цінними паперами та державного контролю за такими операціями.

Під час розгляду даної справи суд також взяв до уваги представлений позивачем висновок експерта від 16.02.2016 № 0109/16, зроблений за результатами проведення експертно-економічного дослідження, проведеного Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності (експертне дослідження здійснювала ОСОБА_1, старший судовий експерт, судовий експерт п'ятого кваліфікаційного класу, яка має кваліфікацію судового експерта зі спеціальностей: 11.1 - "Дослідження документів бухгалтерського обліку, податкового обліку і звітності"; 11.2 - "Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій"; 11.3 - "Дослідження документів фінансово-кредитних операцій).

Під час дослідження, на підставі зіставлення первинних фінансово-господарських документів Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "СКАЙД" з даними податкової звітності та акту перевірки Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській від 12.11.2015 № 1824/22-00/16295210 було встановлено, що первинні документи позивача містять передбачені законодавчими та нормативними документами обов'язкові реквізити, складені у відповідності до вимог чинного законодавства та є підставою для відображення зазначених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

На підставі наявних первинних фінансово-господарських документів ПАТ "Страхова компанія "СКАЙД" мало обґрунтовані підстави для віднесення суми 27735000,00 грн. до складу доходів та суми 57260000,00 грн. до складу витрат додатка ЦП Декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2013 - 2014 роки за операціями з ТОВ "Фондовий Форекс" та ТОВ "ФК "Атлас".

Згідно із зазначеним експертним висновком, з яким також погоджується і суд, висновки Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що викладені в акті перевірки від 12.11.2015 № 1824/22-00/16295210 щодо заниження ПАТ "Страхова компанія "СКАЙД" податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ "Фондовий Форекс" та ТОВ "ФК "Атлас" на суму 5072300,00 грн., а також за операціями з цінними паперами, що перебувають/не перебувають в обігу на фондовій біржі на суму 2508,00 грн. документально не підтверджуються. Тобто, такі висновки контролюючого органу є безпідставними.

Щодо встановлення обставин, пов'язаних з порушенням позивачем касової дисципліни, яке призвело до перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства на кінець робочого дня 28.03.2014 на суму 1763,93 грн., суд враховує вчинений у судовому засіданні факт визнання позивачем даного правопорушення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 163 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання в межах своєї компетенції та відповідно до встановленого законодавством порядку можуть випускати та реалізовувати цінні папери, а також придбавати цінні папери інших суб'єктів господарювання.

Згідно зі статтею 163 Господарського кодексу України та статтею 3 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок" цінними паперами є документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника та передбачають виконання зобов'язань згідно з умовами їх розміщення, а також можливість передання прав, що випливають із цих документів, іншим особам. Здійснюючи випуск цінних паперів, емітент бере на себе зобов'язання щодо забезпечення реалізації прав, які посвідчуються такими цінними паперами.

Відповідно до статті 1 Закону України від 18.09.1991 № 1560-XII "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (дохід) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери.

У Законі України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що фондовий ринок (ринок цінних паперів) це сукупність учасників фондового ринку та правовідносин між ними щодо розміщення, обігу та обліку цінних паперів і похідних (деривативів). Учасниками фондового ринку є емітенти, інвестори, саморегульовані організації та професійні учасники фондового ринку.

Емітентами є юридичні особи, ОСОБА_2 Крим або міські ради, а також держава в особі уповноважених органів державної влади, яка від свого імені розміщує емісійні цінні папери та бере на себе зобов'язання щодо них перед власниками.

Інвесторами в цінні папери можуть бути фізичні та юридичні особи, резиденти і нерезиденти, які набули права власності на цінні папери з метою отримання доходу від вкладених коштів та/або набуття відповідних прав, що надаються власнику цінних паперів відповідно до законодавства.

При цьому інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди), інвестиційні фонди, взаємні фонди інвестиційних компаній, недержавні пенсійні фонди, фонди банківського управління, страхові компанії, інші фінансові установи, які здійснюють операції з фінансовими активами в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, також за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів відносяться до інституційних інвесторів.

Згідно зі статтею 16 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок" і статтею 9 Закону України від 01.06.2000 № 1775 III "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" професійна діяльність на фондовому ринку здійснюється виключно на підставі ліцензії, що видається Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. За здійснення діяльності без отримання такої ліцензії законодавством передбачено відповідальність.

Крім того, статтею 4 Закону України від 12.07.2001 "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" торгівлю цінними паперами віднесено до фінансової послуги, яка підлягає ліцензуванню.

Під професійною діяльністю на фондовому ринку згідно із Законом України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок" мається на увазі діяльність юридичних осіб з надання фінансових та інших послуг у сфері розміщення та обігу цінних паперів, обліку прав за цінними паперами, управління активами інституційних інвесторів, що відповідає вимогам, установленим цим Законом та законодавством.

На фондовому ринку здійснюються такі види професійної діяльності: діяльність з торгівлі цінними паперами; діяльність з управління активами інституційних інвесторів; андеррайтинг; депозитарна діяльність; діяльність з організації торгівлі на фондовому ринку.

Водночас частиною третьою статті 165 Господарського кодексу України встановлено, що операції купівлі - продажу цінних паперів здійснюють їх емітенти.

Відповідно до пункту 135.2 статті 135 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 132 ПК України).

Порядок оподаткування операцій особливого виду визначений статтею 153 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 153.8 статті 153 Податкового кодексу України облік загального фінансового результату (прибутку/збитку) за операціями з торгівлі цінними паперами ведеться платником податку окремо від інших доходів і витрат.

Платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями с цінними паперами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Платники податку визначають фінансовий результат за операціями з цінними паперами відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку шляхом зменшення прибутків за операціями з цінними паперами на суму збитків від операцій з іншими цінними паперами протягом такого звітного періоду.

Прибуток за кожною окремою операцією з цінними паперами розраховується як позитивна різниця між доходом від такого відчуження та сумою витрат у зв'язку з придбанням таких цінних паперів за винятком операцій з торгівлі борговими цінними паперами, в яких сума доходу від відчуження зменшується на суму нарахованих, але не отриманих процентів і оподаткування яких здійснюється відповідно до пункту 137.18 цього Кодексу та сума витрат з придбання таких цінних паперів зменшується на суму сплачених процентів продавцю нарахованих згідно з умовами випуску таких цінних паперів.

Збиток за кожною окремою операцією з цінними паперами розраховується як від'ємна різниця між доходом від такого відчуження та сумою витрат у зв'язку з придбанням таких цінних паперів за винятком операцій з торгівлі борговими цінними паперами, в яких сума доходу від відчуження зменшується на суму нарахованих, але не отриманих процентів і оподаткування яких здійснюється відповідно до пункту 137.18 цього Кодексу та сума витрат з придбання таких цінних паперів зменшується на суму сплачених процентів продавцю. Для цілей цього пункту дохід платника податку від продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів визнається на дату переходу покупцеві права власності на такі цінні папери.

Витрати платника податку на користь продавця або емітента цінних паперів визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від відчуження таких цінних паперів.

Відповідно до положень Узагальнюючої податкової консультації щодо порядку відображення в податковому обліку субєктами господарювання операцій з цінними паперами, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 21.12.2012 № 1160, для цілей п. 153.8 ст. 153 під терміном "доходи" слід розуміти суму коштів або вартість майна, отриману (нараховану) платником податку від продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів, деривативів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, а також вартість будь-яких матеріальних цінностей чи нематеріальних активів, які передаються платнику податку в зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням. До складу доходів включається також сума будь-якої заборгованості платника податку, яка погашається у зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

Під терміном "витрати" слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю (у тому числі емітенту, крім придбання під час первинного розміщення) цінних паперів, деривативів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв'язку з таким придбанням.

Таким чином, до складу витрат в окремому обліку можна включати будь-які витрати на користь будь-якого продавця у межах операцій з цінними паперами, в тому числі відємний фінансовий результат з торгівлі цінними паперами в минулих податкових періодах.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що доход і витрати позивача від операцій з цінними паперами належним чином відображені у бухгалтерському та податковому обліку позивача, а висновки посадових осіб податкового органу про заниження податку на прибуток на суму 5072300,00 грн. та 2508,00 грн. (разом - 5074808,00 грн.) документально не підтверджуються, тобто є безпідставними.

За наведених обставин податкове повідомлення-рішення від 30.11.2015 № НОМЕР_1, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 6343510,00 грн., з яких: 5074808,00 грн. - за основним платежем; 1268702,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом), є протиправним і підлягає скасуванню, а позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до позивача за порушення касової дисципліни на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.11.2015 № 000249221, суд зазначає наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюється Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/1032 (далі Положення про ведення касових операцій).

Відповідно до пункту 3.5 вказаного Положення в разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

В силу приписів пункту 7.24 Положення про ведення касових операцій в разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

Пунктом 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" передбачено, що в разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

У справі, що розглядалась, позивач визнав факт порушення касової дисципліни, що виявилось у перевищенні встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства на кінець робочого дня 28.03.2014 на суму 1763,93 грн.

Розмір штрафу податковий орган визначив відповідно до положень Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" у двократному розмірі від суми виявленої понадлімітної готівки.

Таким чином, у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2015 № 000249221 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 3527,86 грн. позов задоволенню не підлягає.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При цьому, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо ж судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою розмір судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що встановлена законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана до суду (станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн. згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік").

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, що містила дві вимоги майнового характеру (про скасування рішень субєкта владних повноважень на загальну суму 6347037,86 грн.

Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 95205,57 грн.

Враховуючи те, що позов задоволено частково (рішення субєкта владних повноважень скасовано на загальну суму 6343510,00 грн.), виходячи з принципу пропорційності щодо розподілу судових витрат, частка судового збору по відношенню до позовних вимог, в задоволенні яких суд відмовив (3527,86 грн.), становить суму 52,92 грн.

Таким чином, частка судового збору, яка підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь позивача становить суму 95152,65 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекцій Головного управління ДФС у Київській області від 30.11.2015 № НОМЕР_1, згідно з яким Публічному акціонерному товариству "Страхова компанія "СКАЙД" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій розташованих на території України" у загальній сумі 6343510,00 грн., з яких: 5074808,00 грн. - за основним платежем; 1268702,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Щодо решти позовних вимог, - у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекцій Головного управління ДФС у Київській області на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "СКАЙД" судові витрати у сумі 95152 (дев'яносто п'ять тисяч сто п'ятдесят дві) гривень 65 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - "17" червня 2016 р.