Справа № 804/949/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2016 рокусправа № 804/949/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

За участю Представників:

Позивача - Медведєв К.І. ( довіреність від 29.01.2016 року)

Відповідача - Смольнякова А.І. ( довіреність від 07.09.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 р.

у справі № 804/949/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського"

до Дніпропетровської митниці ДФС

про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

ВСТАНОВИВ:

У березня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулось із адміністративним позовом про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26 серпня 2015 року №110010000/2015/20086 Дніпропетровської митниці ДФС та визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 26 серпня 2015 року №110010000/2015/600453/1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що митницею прийняті необґрунтовані рішення про коригування митної вартості товарів, надані документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших недоліків, передбачених п.3 статті 53 Митного кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин та їх недоведеність, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Додатково в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при митному оформлені товару позивачем визначена митна вартість за основним методом - ціна договору у ВМД №110010000/2015/022014. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що надані позивачем документи, повністю підтверджують заявлену митну вартість товару.

Дніпропетровська митниця проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважає оскаржувану постанову обґрунтованою та правомірною, наполягаючи на тому, що подані позивачем документи до митного органу містили розбіжності та не містили всіх даних, що підтверджують складові митної вартості.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом під час апеляційного перегляду справи встановлено, що позивачем укладено контракт №15-0835-12 з ТОВ "Руська гірничо-металургійна компанія" на поставку товару, позивачем були надані всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору, проте ознайомившись з наданим пакетом документів до ВМД №110010000/2015/022014, відповідач виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20086 від 26 серпня 2015 року та рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600453/1 від 26 серпня 2015 року, яким підвищив митну вартість.

Під час митного оформлення товару ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/022014 (відправник ТОВ "Стойленський ГОК"), в графі 31 ВМД наведено опис товару, а саме: залізорудний концентрат; концентрат залізорудний агломераційний, з вмістом FE203-66,0%, 66,5%, 66,6%, 66,9%; SiO2-6,5%, 6,7%, 6,8%, 7,3%; волога-9,93%, 9,96%, 9,98%; одержаний методом магнітної сепарації. СТО №6-2015; застосовується при виробництві агломератів у агломераційному цеху; використовується у металургійному виробництві для власних потреб.

За декларацією позивачем було подано документи щодо митного оформлення вантажу на суму 948399,91 руб. (графа 22), вага нетто 414450 кг. (графа 38), а саме в графі 44 "Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи" зазначені: -контракт №15-0835-12 від 29.04.2015 року; додаток №7 від 13.07.2015 року до контракту; рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00171 від 23.07.2015 року разом з додатком до нього; рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00173 від 24.07.2015 року разом з додатком до нього; рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00175 від 25.07.2015 року разом з додатком до нього; рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00180 від 30.07.2015 року разом з додатком до нього; лист ПАТ "ДМКД" №062Д/2024 від 05.08.2015 року; залізнична накладна №44202257 від 01.08.2015 року; лист ПАТ "ДМКД" №062Д/2071 від 10.08.2015 року;залізнична накладна №20168650 від 03.08.2015 року;лист ПАТ "ДМКД" №062Д/2074 від 11.08.2015 року; залізнична накладна №44168276 від 29.07.2015 року; лист ПАТ "ДМКД" №062Д/2114 від 17.08.2015 року;залізнична накладна №44129757 від 04.08.2015 року; лист ПАТ "ДМКД" №062Д/2460 від 20.08.2015 року; залізнична накладна №44375285 від 17.08.2015 року; рахунок фактуру від 23.07.2015 року, 24.07.2015 року, 25.07.2015 року та 30.07.2015 року;сертифікати про походження товару форми СТ-1 №RUUА 4490725 від 06.08.2015 року, 4490693 від 12.08.2015 року, 4490692 від 12.08.2015 року, 4490684 від 17.08.2015 року, 4490537 від 20.08.2015 року; сертифікати якості №108 від 22.07.2015 року, №109 від 23.07.2015 року, №110 від 24.07.2015 року, №112 від 25.07.2015 року, №117 від 30.07.2015 року; лист ПАТ "ДМКД" №062Д/2496 від 25.08.2015 року; копія митної декларації країни відправлення №10101100/140715/0000784 від 14.07.2015 року.

Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 2288,33 руб. за 1 тону.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції підтримав позицію митниці щодо можливого заниження митної вартості товару за відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості, крім того, послався на відсутність як на рахунках виробника так і рахунках контрактоутримувача печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

Однак з таким висновком колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2015 року між ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" (покупець) та ТОВ "Руська гірничо-металургійна компанія" (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12, згідно якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити продукцію.

Додатком №7 від 13.07.2015 року сторони контракту визначили умови поставки залізорудного концентрату на загальну суму постачання 90988800 руб. РФ, пакування, маркування, умови та період поставки (СРТ - станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці), вантажовідправник: ТОВ "Стойленський ГОК".

Як вбачається із змісту контракту товар постачається на умовах, передбачених у відповідних

Додатках (Специфікаціях) до Контракту, що є невід'ємними частинами. Отже, умови поставки визначені наступні: СРТ - станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці. Зазначені умови передбачають нанесення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.

Товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року №15-0835-12 та додатком до цього контракту від 13.07.2015 року №7, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Відповідно до "Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, зовнішньоекономічний договір, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104. Декларантом позивача контракт задекларовано під кодом 4100. Продавцем товару є ТОВ "Руська гірничо-металургійна компанія", а відправником товару згідно МД №110010000/2015/022014 є ВАТ "Стойленський ГОК". Договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом не надано.

Відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 2274,72 руб.РФ при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 25,53 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Позивачем до документів митного оформлення надані наступні рахунки-фактури: від 23.07.2015 року №БЕЛ00171 - вартість 2297,70 руб.РФ/т, вміст Fe - 66,9%, від 24.07.2015 року №БЕЛ00173 - вартість 2274,72 руб.РФ/т вміст Fe - 66%, від 25.07.2015 року №БЕЛ00175 - вартість 2287,49 руб.РФ/т вміст Fe - 66,5%, від 30.07.2015 року №БЕЛ00180 - вартість 2290,04 руб.РФ/т вміст Fe - 66,6%. При цьому, вміст Fe в рахунку не зазначений та підтверджений наданими відповідними сертифікатами якості, але ціна товару незалежно від вмісту Fe визначена рахунками виробника в єдиному розмірі 1480 руб.РФ/т.

Вбачаючи з наданих декларантом документів розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно вартості зазначеного товару відповідно до таких умов, відповідач надав позивачу повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Одночасно декларанта повідомлено, що частиною 6 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Листом від 26.08.2015 року № 062Д/2516 декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений частиною 3 статті 53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно частини 8 статті 55 Митного кодексу України.

26.08.2015 року посадовою особою відповідача була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №110010000/2015/20086, а також винесено рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600453/1, в якому митна вартість товару скоригована до 3,0713 руб./1кг. (метод 2ґ).

З вказаного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:

- товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року № 15-0835-12, додаток №7 від 13.07.2015 року, що заявлений декларантом ПАТ "ДМКД" як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. Договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ "ДМКД" не наданий;

- відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 2274,72 руб.РФ при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 25,53 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Отже, відповідно до зазначеного середня вартість одиниці оцінюваного товару заявлена на рівні 2288,33 руб.РФ/т. За даними гр.23 "Документы, приложенные отправителем" скан-копій залізничних накладних приєднаних до МД від 26.08.2015 року № 110010000/2015/022014, наявні товаросупровідні документи, що надавалися відправником, в тому числі рахунок-фактура та декларація країни експорту від 14.07.2015 року №10101100/140715/0000784. Декларантом ПАТ "ДМКД" надано до оформлення інвойс контрактоутримувача від 23.07.2015 року №БЕЛ00171 - вартість 2297,70 руб.РФ/т, вміст Fe - 66,9 % відповідно до сертифікату якості №109 від 23.07.2015 року, інвойс контрактоутримувача від 24.07.2015 року №БЕЛ00173 - вартість 2274,72 руб.РФ/т вміст Fe - 66% відповідно до сертифікату якості №110 від 24.07.2015 року, інвойс контрактоутримувача від 25.07.2015 року №БЕЛ00175 - вартість 2287,49 руб.РФ/т вміст Fe - 66,5% відповідно до сертифікату якості №112 від 25.07.2015 року, інвойс контрактоутримувача від 30.07.2015 року №БЕЛ00180 - вартість 2290,04 руб.РФ/т вміст Fe - 66,6% відповідно до сертифікату якості №117 від 30.07.2015 року. Рахунки виставлені в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12 на умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ. Також надано рахунки виробника від 23.07.2015 року б/н, від 24.07.2015 року б/н, від 25.07.2015 року б/н, від 30.07.2015 року б/н, що виставлені в рамках контракту 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 13.07.2015 року №7, які не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки (ТОВ "Стойленський ГОК"). Рахунки виробника містять інформацію стосовно вмісту Fe та посилання на відповідний сертифікат якості. Але ціна товару незалежно від вмісту Fe визначена рахунками виробника на рівні 1480 руб.РФ/т. Ймовірно, що у рахунку виробника зазначена базова ціна залізорудного концентрату за договором із третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається №15-04-29, додатку від 13.07.2015 року №7, що до митниці не надавався, тому незрозуміло відносно якого вмісту Fe така ціна визначена. За відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та, як зазначено вище та містять ціну товару визначену в залежності від вмісту Fe, що не відповідає ціні рахунку виробника. Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається. Крім того, зазначені вище надані рахунки контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць;

- за відомостями графи 46 наданої декларантом ПАТ "ДМКД" копії декларації країни експорту від 14.07.2015 року № 10101100/140715/0000784 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 36,1338 дол.США/т, що за курсом ЦБРФ (56,6079 руб.РФ за 1 дол.США) станом на день оформлення зазначеної МД складає 2045,46 руб.РФ/т, що не відповідає рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача. Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість;

- за умовами контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12, додатку №7 від 13.07.2015 року, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України. Відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до заяви ПАТ "ДМКД", що викладена у листі від 25.08.2015 року № 062Д/2496 підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання СРТ Дніпродзержинськ відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Колегія суддів, проаналізувавши встановлені по справі обставини, зазначає.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 Митного кодексу України.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті.

Водночас, як встановлено ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За нормами п.2 ст.52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п.4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

При цьому, застосування другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За ч. 5 ст.55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митному органі.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, у разі виявлення митним органом розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, митний орган вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

Так, обґрунтовуючи розбіжності у наданих позивачем документах, митний орган посилається на те, що в наданих з МД інвойсах контрактоутримувача ціна одиниці товару визначена в залежності від вмісту Fe в кожній партії, як це передбачено зовнішньоекономічним контрактом №15-0835-12 із позивачем, в той час як в наданих рахунках виробника товару на адресу постачальника ціна визначена в єдиному розмірі 1480 руб.РФ/т при базі Fe-66,5%, отже, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містіть розбіжності щодо вартості товару, що обумовлює необхідність надання контракту постачальника з третьою особою (виробником).

Ці посилання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оцінка методики ціноутворення продавця (ТОВ «Русская горнометаллургическая компания») як умова договору з його постачальником (виробником) продукції не є елементом перевірки складових числового значення митної вартості в розумінні ст. 58 МК України. При цьому рахунки по взаємовідносинам продавця товару з третьою особою (виробником), на зміст яких послався митний орган, не є обов'язковими документами відповідно до частини 2 ст. 53 МК України, а наведені в цих рахунках відомості щодо ціни товару не суперечать економічній обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Також необґрунтованими є посилання відповідача на те, що вищевказані інвойси та рахунки не містять печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць, і це є підставою для сумніву у правильності визначення митною вартості. Як пояснив представник позивача, ці документи не слідували разом із вантажем, а були отримані поштою, що не суперечить законодавству. Крім того наявність або відсутність печаток та штампів не є вирішальною ознакою при встановлені ціни товару, оскільки це стосується лише питання щодо правильності оформлення документу.

Колегія суддів, виходячи зі змісту ст. 335 ч.1 п.4 пп. «ґ» МК України та Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 р., зазначає, що законодавством не передбачено обов'язковість наявності на комерційних документах печаток та штампів прикордонних та митних служб, якщо вони наявні у перевізника. В той же час на товаро-транспортних документах, для яких наявність таких печаток і штампів є обов'язковою, ці реквізити в наявності, отже, вказані обставини не можуть вважатися підставою для виникнення у митного органу обгрунтованих сумнівів.

Крім того, пославшись на наявність вищевказаних розбіжностей між інвойсами продавця та рахунками його постачальника, відповідач також зазначає про необхідність надання відомостей щодо транспортної складової, хоча згідно зовнішньоекономічного контракту та наданих позивачем документів підтверджено здійснення поставки на умовах СРТ - ст. Дніпродзержинськ Придніпровська з/д, які передбачають несення витрат на поставку товару до вказаного пункту призначення продавцем, отже включені у вартість товару. Натомість положення частини 2 ст. 53 МК України в такому випадку не передбачають необхідності надання транспортних (перевізних) документів.

Отже, повна вартість доставки товару на митну територію України була включена у заздалегідь визначену вартість товару за контрактом і здійснювалась постачальником, а тому деталі організації та вартості його транспортування не впливали на визначення митної вартості товару за основним методом, що не врахував суд першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що за умовами контракту передплата за товар не передбачена, тому позивач не мав можливості надати платіжні документи.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає вимогам ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідність витребовувати додаткові документи.

Натомість відповідач витребував у позивача додаткові документи за всім переліком, що передбачено частиною 3 статті 53 МК Українибезвідносно перевірки саме тих обставин, які ним розцінені як суттєві розбіжності, а в подальшому ненадання позивачем цих додаткових документів використано для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 26.08.2015 року №110010000/2015/600453/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.08.2015 року №110010000/2015/20086. Витребування за таких обставин додаткових документів свідчить про формальний підхід митного органу до перевірки правильності заявленої митної вартості.

Крім того, слід зазначити, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем застосовано другорядний метод 2-ґ, але не надано жодних переконливих доказів неможливості застосування інших попередніх другорядних методів, як того вимагають приписи частини 3 ст. 57 МК України.

При цьому використані для коригування митної вартості суми стосувались митного оформлення позивачем товару із ідентичними характеристиками тієї ж якості, з тієї ж країни та того самого виробника та на тих самих умовах.

Одночасно колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару є протиправним ще і в наслідок неспроможності здійсненого відповідачем математичного обрахунку митної вартості. Із рішення про коригування митної вартості вбачається, що для розрахунку митної вартості за методом 2-ґ відповідачем за основу взято базову митну вартість ідентичного товару за іншою ВМД, за якою здійснено постачання на ідентичних умовах, і, з урахуванням коригування в залежності від відхилення вмісту в концентраті Fe, додано самостійно розраховану митним органом комерційну надбавку посередника. При цьому для розрахунку рівня цієї комерційної надбавки відповідач взяв за основу вартість товару на внутрішньому ринку виробника (1400 руб.РФ/т) із його рахунків на адресу продавця (ТОВ «Русская горно-металлургическая компания»), що суперечить обмеженням для застосування резервного методу згідно п.3 ч.3 ст. 64 МК України.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень в судовому засіданні не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

При цьому митним органом не було спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч.1. ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі № 804/949/16 - скасувати.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26 серпня 2015 року №110010000/2015/20086 Дніпропетровської митниці ДФС.

Визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 26 серпня 2015 року №110010000/2015/600453/1.

Стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" сплаченого судового збору у розмірі 6199,94 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17.06.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак