Справа № 809/433/16
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2016 р. Справа № 809/433/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Ілів Н.І.,

представника позивача Винника Б.Б.,

представника відповідача Тирського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.12.2015,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" звернулося в суд із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.12.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення положень Податкового кодексу України необґрунтовано та протиправно винесено податкове повідомлення-рішення за № від 24.12.2015, яким до відповідача застосовані штрафні санкції по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 510 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові та додаткових письмових поясненнях. Суду пояснив, що у відповідності до п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. На виконання даної норми позивачем було надіслано відповідні розрахунки звітів за формою 1-ДФ щодо уточнення реєстраційних номерів облікових карток платників податків. При цьому, сума податкових зобов'язань позивача, як податкового агента щодо утримання та сплати до бюджету податку з доходу, що виплачується на користь платника податку не змінилася, оскільки не було занижено податкове зобов'язання, шкоди правам та інтересам держави, у тому числі Державному бюджету України не завдано. Таким чином, висновки відповідача викладені в акті перевірки за № 383/22-00136515 від 08.12.2015 є помилковими, а тому податкове повідомлення-рішення № від 24.12.2015 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 510 грн. винесено протиправно та підлягає до скасування. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав з підстав, зазначених у поданому запереченні. Суду пояснив, що за результатами проведеної перевірки встановлено подання позивачем податкових розрахунків сум доходу, нарахованого на користь платників податків і сум отриманого з них податку, із недостовірними даними. Це відображено в уточнюючих розрахунках форми 1-ДФ, в яких змінено реєстраційні номера облікових карток платників податків, про що складено акт за № 383/22-00136515 від 08.12.2015. Вказав, що згідно п. 119.2 ст.119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Відтак, на думку відповідача податкове повідомлення-рішення № від 24.12.2015 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 510 грн. винесено правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення на позов, суд зазначає наступне.

Нафтогазовидобувне управління "Надвірнанафтогаз" є відокремленим структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" без права юридичної особи та перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, що підтверджується копією довідки з ЄДР підприємств та організацій України АБ за № 626258 (а.с. 64).

Згідно п.п.14.1.180 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IVцього Кодексу.

Пунктом 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Державною податковою інспекцією у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведено планову виїзну документальну перевірку Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт за № 383/22-00136515 від 08.12.2015, яким встановлено, що позивачем податкові розрахунки сум доходу, нарахованого на користь платників податків і сум отриманого з них податку подано із недостовірними даними, внаслідок чого останнім порушено зоокрема, п.п. 47.1.1, п.п. 47.1.3 п.47.1 ст. 47, п.176.2 статті 176 Податкового Кодексу України та Наказ ДПА України від 24.12.2010 за № 1020 "Порядок заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (а.с. 7-33).

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.12.2015, яким позивачу визначено суму штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн. (а.с. 42).

Позивач в порядку адміністративного оскарження звернувся до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області із скаргою за № 7-27/3724 від 30.12.2015 на податкове повідомлення-рішення за № від 24.12.2015 (а.с. 43-45).

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області розглянувши зазначену скаргу позивача прийняло рішення за № 348/10/09-19-10-01-14 від 26.02.2016, згідно з яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін (46-48).

Позивач оскаржив вищевказане податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України (скарга за № 7-27/738), яка своїм рішенням від 24.03.2016 за № 6442/6/99-99-10-01-03-15 залишила податкове повідомлення-рішення за № від 24.12.2015 без змін (49- 54).

Вирішуючи правомірність винесення спірного податкового повідомлення-рішення, суд виходив із наступних обставин.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Пунктом 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Порядок заповнення і подання органам державної податкової служби України Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, та сум утриманого з них податку відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України визначається Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, який затверджений наказом ДПА України від 24.12.2010. №1020 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до п 2.1 вищевказаного Порядку, податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається. Якщо після подачі податкового розрахунку за звітний період податковий агент подає новий податковий розрахунок з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у пункті 50.1 статті 50 Кодексу, не застосовуються.

Податковий розрахунок подається податковими агентами із штатною чисельністю працівників до 1000 осіб єдиним документом на всіх, що працюють, з обов'язковим заповненням їхніх податкових номерів або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) - однією порцією. Якщо штатна чисельність працівників є більшою ніж 1000 осіб, можливе подання податкового розрахунку кількома порціями, кожна з яких являє собою окремий податковий розрахунок із своїм номером порції. Строк подання останньої порції не повинен перевищувати встановленого строку подання податкового розрахунку. Аркуші окремого податкового розрахунку зшиваються (п.2.4 Порядку).

Статтею 171 Податкового кодексу України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні

Нафтогазовидобувним управлінням "Надвірнанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" було подано до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області уточнюючі податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку. Зокрема: податковий уточнюючий розрахунок від 18.02.2013 за № до звіту 1- ДФ за 2-й квартал 2012 року подано в зв'язку з відмовою працівника позивача ОСОБА_3 від ідентифікаційного (податкового) номера; податковий уточнюючий розрахунок від 18.02.2013 за № до звіту 1- ДФ за 3-й квартал 2012 року подано в зв'язку з відмовою працівника ОСОБА_4 від ідентифікаційного (податкового) номера, а також у зв'язку з уточненням ідентифікаційних номерів ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які були невірно занесені бухгалтерією підприємства в базу даних; податковий уточнюючий розрахунок від 29.07.2014 за № до звіту 1- ДФ за 1-й квартал 2013 року подано в зв'язку уточненням ідентифікаційного номера ОСОБА_7, який був невірно занесений і бухгалтерією підприємства в базу даних; податкові уточнюючі розрахунки від 29.07.2014 за № 909142867 і від 29.07.2014 за № до звітів 1-ДФ за 4-й квартал 2013 року і 1-й квартал 2014 року, відповідно, подано у зв'язку уточненням ідентифікаційного (податкового) номера ОСОБА_8, який був невірно занесений бухгалтерією підприємства в базу даних.

Суд зазначає, що вищезазначені уточнюючі розрахунки до звітів 1-ДФ були подані підприємством вчасно, а також до проведення планової виїзної документальної перевірки, та не вплинули на загальну суму нарахованого та сплаченого податку.

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

У відповідності до п. 119.2 ст.119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги) виникли у зв'язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами вставлено право платника податку, у разі виявлення помилок в поданій ним податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і до податкового органу подано уточнюючий розрахунок з виправленням помилок, у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Вищого адміністративного суду України за № К/800/55915/13 від 27.10.2014.

Положеннями ст. 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

З аналізу наведених норми вбачається, що податкове правопорушення це діяння яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства.

Протиправність податкового правопорушення є діянням, яке призвело до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених Податковим кодексом України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковим Кодексом України вимагається від податкових агентів своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку, своєчасно подавати у строки податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування та усувати самостійно виявлені помилки.

У діях позивача відсутня така обов'язкова ознака податкового правопорушення як протиправність в частині нанесення шкоди правам та інтересам держави, у тому числі Державному бюджету України, а тому притягнення позивача до відповідальності є протиправним.

Оскільки, позивачем було своєчасно подано до податкового органу відповідну звітність, самостійно усунуто виявлені помилки, крім того, згідно з висновком податкового органу, бюджет не зазнав втрат, суд вважає необґрунтованим та недоведеним висновок відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому податкове повідомлення-рішення № від 24.12.2015 є протиправним та таким, що підлягає до скасування.

Таким чином, позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області підлягає до задоволення

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" 1378 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 24.12.2015.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" () 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 22.06.2016 року.