Справа № 806/8/16
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/8/16

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Житомир справа № 806/8/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський хлібзавод" про застосування заходів реагування,-

встановив:

Державна екологічна інспекція у Житомирській області звернулась до суду з позовом, у якому просить застосувати заходи реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський хлібзавод", шляхом часткової зупинки, а саме: заборонити здійснення скидів неочищених стічних вод без будь-якої очистки Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський хлібзавод". В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час проведення позапланової перевірки встановлено, що відповідач, всупереч рішення від 28.10.2009 "Про заборону скидів неочищених стічних вод" здійснює скид неочищених стічних вод в струмок Грабарка. Указаними діями відповідач порушує вимоги пункту 3 статті 44, статті 70, статті 95 Водного кодексу України.

Представник позивача у попередньому судовому засіданні пояснив, що наразі Товариством здійснюється скид стічних вод, які проходять очистку. Також, надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Справу просила розглянути в порядку письмового провадження, про що подала відповідну письмову заяву.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на слідуюче.

Так, рішенням заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області № 10/9 від 28.10.2009 заборонено ЗАТ "Бердичівський хлібозавод" скид неочищених стічних вод у струмок Грабарка (а.с. 8).

Встановлено, що 22.12.2015 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Житомирській області проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський хлібзавод" на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт (а.с. 18-25).

Указаним актом зафіксовано порушення відповідачем статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а саме: невиконання рішення заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області № 10/9 від 28.10.2009 про заборону скидів неочищених стічних вод ЗАТ "Бердичівський хлібозавод" в струмок Грабарка.

Встановлені обставини зумовили звернення позивача до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних мотивів.

Пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011, передбачено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 7 даного Положення визначено, що Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій

Пунктом 7 статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до абзацу 1 частини п’ятої статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів реагування позивач стверджує про порушення відповідачем пункту 3 статті 44, статті 70, статті 95 Водного кодексу України.

Так, статтею 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов'язані: економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; використовувати воду (водні об'єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об'єктам та об'єктам навколишнього природного середовища; утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; безперешкодно допускати на свої об'єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію; своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства; своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень; здійснювати невідкладні роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об'єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством; виконувати інші обов'язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

За змістом статті 70 Водного кодексу України, скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Водокористувачі зобов'язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони: можуть бути використані у системах оборотного, повторного і послідовного водопостачання; містять цінні відходи, що можуть бути вилучені; містять промислову сировину, реагенти, напівпродукти та кінцеві продукти підприємств у кількості, що перевищує встановлені нормативи технологічних відходів; містять речовини, щодо яких не встановлено гранично допустимі концентрації; перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань; за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи; призводять до підвищення температури води водного об'єкта більш ніж на 3 градуси за Цельсієм порівняно з її природною температурою в літній період; є кубовими залишками, шламами, що утворюються в результаті їх очищення і знезараження.

Скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар'єри тощо), забороняється

Відповідно до статті 95 Водного кодексу України, усі води (водні об'єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров'ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об'єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод. Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди водам (водним об'єктам), може бути припинена за рішенням суду.

Із змісту наведених правових норм вбачається, що скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

У ході судового розгляду справи встановлено, що скид промислових та побутових стоків в струмок Грабарка здійснюють, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський хлібзавод", усі мешканці мікрорайону.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, з метою не допущення порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об'єктам та об'єктам навколишнього природного середовища прийняв безпосередню участь у будівництві каналізаційно-насосної станції.

Наведені обставини підтверджуються договором № 04/02/15 від 04.02.2015, відповідно до якого ВКП "Спецстрой" зобов’язується виготовити та поставити ТОВ "Бердичівський хлібозавод" каналізаційну насосну станцію, рішенням Бердичівської міської ради від 25.06.2015 № 1102, актом приймання-передачі від 20.11.2015, листом Бердичівської міської ради від 15.01.2016, яким проінформовано про проведення будівельних робіт КНС (а.с. 38-43).

Також, під час судового розгляду справи встановлено, що на даний час стічні води ТОВ "Бердичівський хлібозавод" проходять очистку через фільтри КНС, що підтверджується актами відбору проб від 24.11.2015 та 17.05.2016, порівняльною таблицею показників.

Встановлені у сукупності обставини дають підставу для висновку, що відповідачем здійснюється скид стічних вод, які проходять очистку, при цьому, позивачем не надано до суду жодних доказів, які б стверджували, що Товариством при скиді стічних вод не дотримуються встановлені нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог та відсутність правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Відмовити Державній екологічній інспекції у Житомирській області у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович