Справа № 813/6243/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року № 813/6243/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В.,

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, зобовязання вчинити дії -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Г.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі відповідач, ГУ МВС України у Львівській області), Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі відповідач, ГУ НП у Львівській області), в якому згідно уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 847 о/с про звільнення майора міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас з 06.11.2015 за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів);

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління національної поліції України у Львівській області;

- зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 час з моменту звільнення 06.11.2015 до моменту ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 15.09.1995 перебував на службі в органах внутрішніх справ України у Львівській області та обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Пустомитівського районного відділу ГУ МВС України у Львівській області. Зазначає, що 06.11.2015 позивача викликано у відділ кадрів, повідомлено про наявність наказу про скорочення штатів та у наказовому порядку запропоновано написати рапорт про звільнення у звязку зі скороченням штатів. Стверджує що будь-якого скорочення штатів не відбулося, а більшість працівників органів внутрішніх справ автоматично переведено на аналогічні посади до Національної поліції України. Крім того зазначає, що відповідач не попереджав ОСОБА_1 за два місяці про можливе звільнення у звязку з скороченням штатів та не пропонував переведення на будь-яку іншу посаду. Позивач вважає, що наказ про його звільнення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просили суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що позивач був прийнятий на службу та проходив її в органах внутрішніх справ на підставі Закону України "Про міліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а також відомчих наказів. Однак, 06.11.2015 припинив свою дію Закон України "Про міліцію" та 07.11.2015 набув чинності Закон України "Про Національну поліцію", який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Згідно з п. 8 Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Стверджує, що позивач заяву про прийняття на службу до Національної поліції, до ГУМВС чи структурного підрозділу де безпосередньо проходив службу не подавав. Одночасно на імя ГУМВС 06.11.2015 за особистим підписом ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення з ОВС за власним бажанням. Наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 847 о/с майора міліції ОСОБА_1 звільнено за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) та проведено повний розрахунок.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції у Львівській області, проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що Законом України "Про Національну поліцію" передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Враховуючи, що Закон України "Про Національну поліцію" було опубліковано 06.08.2015 в газеті «Голос України», відповідно тримісячний термін з дня опублікування закінчується 06.11.2015. Однак, позивач зави про прийняття на службу до Національної поліції до ГУМВС чи ГУНП у Львівській області не подав, тобто не виявив бажання. Враховуючи, що жодних правовідносин у позивача з Головним управлінням Національної поліції у Львівській області не було, тому немає підстав поновлювати його саме в цій структурі.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечила, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.03.1995 до 06.11.2015. З 15.05.2013 до 06.11.2015 обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Пустомитівського районного відділу ГУМВС у Львівській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України, в тому числі Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, та утворити територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1388 "Про організаційно-штатні питання" визнано такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з переліком змін у штатах МВС. Відповідно до витягу з Переліку змін у штатах МВС в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, скасовані всі штати й скорочені усі посади.

Наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 847 о/с майора міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Пустомитівського районного відділу ГУМВС звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

Наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 847 о/с, позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку із чим звернувся до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Порядок утворення, реорганізації та ліквідації міністерств та інших центральних органів виконавчої влади врегульовано ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011 року № 3166-VI.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань Кабінету Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерство, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Президента України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Згідно з ч. 8 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Частиною 9 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади"передбачено, що порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 9 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" Кабінет Міністрів України 20.10.2011 прийняв постанову № 1074, якою затвердив Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок № 1074), що визначає механізм здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

За приписами пунктів 4-6 Порядку № 1074 орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов'язки органів виконавчої влади переходять у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що порядок утворення та припинення юридичних осіб публічного права є відмінним від порядку утворення та припинення юридичних осіб приватного права. Тобто, у разі ліквідації органу виконавчої влади, держава відповідним актом Кабінету Міністрів України передає його завдання та функції новоствореному центральному органу виконавчої влади, забезпечуючи у такий спосіб безперервне виконання функцій держави. Таким чином, територіальні органи міністерств не можуть діяти інакше, ніж це передбачено актами Президента України чи Кабінету Міністрів України, виданими для забезпечення виконання відповідними міністерствами своїх функцій.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає можливість працевлаштування працівників ліквідованої установи.

Водночас, така можливість працевлаштування працівників ліквідованої установи повязана в першу чергу з бажанням самого працівника продовжити роботу в новоствореній структурі.

Так, Законом України "Про Національну поліцію" передбачено, що у разі виявлення працівником міліції бажання проходити службу в поліції та за умови відповідності його кандидатури вимогам до поліцейських, впродовж трьох місяців із дня опублікування цього Закону він може бути прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за його згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Відповідно до п. 10 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Судом встановлено, що звільняючи позивача зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів, тобто, на підставі пункту 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ГУ МВС України у Львівській області виходило з того, що ОСОБА_1 не виявив бажання проходити службу в поліції, а подальше його використання на службі в міліції було неможливе, оскільки Закон України "Про міліцію" втратив чинність 07.11.2015 і всі штатні одиниці в ОВС були скорочені.

Однак, такі висновки відповідача-1 щодо невиявлення ОСОБА_1 бажання проходити в подальшому службу в поліції не відповідають фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні судом встановлено, що позивач виявив бажання проходити службу в поліції, в звязку з чим 06.11.2015 написав заяву про прийняття його до Національної поліції, яку було подано до відділу кадрового забезпечення Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області. Після чого позивач продовжував виконувати свої службові обов'язки.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4 (перебуває на посаді оперуповноваженого Пустомитівського ВП ФВП ГУНП у Львівській області), ОСОБА_5 (перебуває на посаді оперуповноваженого Пустомитівського ВП ФВП ГУНП у Львівській області), ОСОБА_6 (перебуває на посаді старшого оперуповноваженого Пустомитівського ВП ФВП ГУНП у Львівській області) підтвердили факт написання позивачем рапорта про звільнення з ОВС у звязку з переходом у встановленому порядку на службу в національну поліцію та заяви про прийняття на службу в Національну поліцію.

Свідки також зазначили, що разом подавали вищевказані заяви та рапорти до відділу кадрового забезпечення Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області та, що весь особовий склад Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області писав заяви в актовому залі 06.11.2015.

Матеріалами справи підтверджуєтся та не заперечується представником відповідачів, що ОСОБА_1 в період з 07.11.2015 до 12.11.2015 виконував обовязки старшого оперуповноваженого Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області, що підтверджується долученими до матеріалів справи: витягом із книги видачі та прийняття озброєння та спеціальних засобів Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області, з якого вбачається, що 12.11.2015 ОСОБА_1 видано бронежилет, каску, ПР73; витягом із журналу реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області, з якого вбачається, що 12.11.2015 ОСОБА_1 проведено інструктаж; витягом з розстановки нарядів на 12.11.2015 з якого вбачається, що 12.11.2015 о 08:00 год. ОСОБА_1 заступив в наряд та отримав ПМ СК2762В, М-2, П-16; витягом з книги видачі й прийняття озброєння та спеціальних засобів Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області, з якого вбачається, що 07.11.2015 ОСОБА_1 видано бронежилет, каску, ПР73, 12.11.2015 ОСОБА_1 видано бронежилет, каску, ПР73; витягом із журналу реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області, з якого вбачається, що 12.11.2015 ОСОБА_1 проведено інструктаж.

Відповідно до листа начальника ізолятора Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 26.02.2016 № 1989/42/06/06-16 повідомлено, що згідно журналу "Постова відомість" старший оперуповноважений Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області майор поліції ОСОБА_1 перебував в складі СОГ Пустомитівського ВП помічником відповідального по ВП. Також зазначено, що згідно вимог "Інструкції з організації роботи ізоляторів тимчасового тримання в ОВС України" затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005, як уповноважена особа перевіряв несення служби по охороні спецконтингенту нарядом ІТТ з 12 по13 листопада 2015 року 4 рази про що свідчать записи ОСОБА_1 про проведення такої у вказаному журналі.

Також, листом слідчого СВ Пустомитівського відділення поліції Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області від 25.02.2016, повідомлено, що 12.11.2015 старший оперуповноважений Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області майор поліції ОСОБА_1, спільно був у складі слідчо-оперативної групи Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області, в якості помічника відповідального Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області. Як уповноважена особа був учасником слідчих дії, а саме протоколу огляду місця події по кримінальних провадженнях за № 0001882 від 13.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та кримінального провадження за № 0001883 від 13.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У свою чергу листами "Про надання інформації" від 29.02.2016 № 257/10-2016 ГУ НП у Львівській області повідомляє про те, що заяв ОСОБА_1Г про прийом на службу до ГУ НП у Львівській області не надходило; від 09.02.2016 № 1387/42/01/02-2016 Пустомитівський ВП ФВП ГУНП у Львівській області повідомляє, що ніяких матеріалів щодо прийняття на службу в Національну поліцію України від колишнього працівника ОСОБА_1 не надходило; від 29.02.2016 № 258/10-2016 член ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області повідомляє, що рапорт про звільнення через перехід у визначеному законодавством порядку до іншого державного органу чи про прийом на службу до Національної поліції України від ОСОБА_1 до 06.11.2015 включно до ГУ МВС України у Львівській області не надходило, однак, суд не приймає такі, оскільки інформація зазначена у даних листах суперечить іншим зібраним у справі доказам.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає неспростовним той факт, що позивач виявив бажання проходити з 07.11.2015 службу в Національній поліції, а отже його звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 847 о/с є протиправним, а наказ таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 в Головному управлінні Національної поліції України у Львівській області на посаді старшого оперуповноваженого Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції головного управління національної поліції України у Львівській області з 07.11.2015, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, позивач з 07.11.2015 виходив на службу в Пустомитівське відділення поліції Франківського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області.

У пункті 19 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Суд зазначає, що належними і допустимими доказами у справі підтверджено факт виконання позивачем і факт допущення позивача ГУ НП у Львівській області до виконання обовязків в структурі Національної поліції на посаді старшого оперуповноваженого Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області, починаючи з 07.11.2015, а отже підтвердженим є факт звільнення позивача саме з посади старшого оперуповноваженого Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

Враховуючи зазначене, порушене відповідачем право ОСОБА_1 на проходження публічної служби підлягає відновленню шляхом його поновлення в Головному управлінні Національної поліції України у Львівській області на посаді старшого оперуповноваженого Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області з 07.11.2015.

Щодо позовної вимоги про зарахування до вислуги років ОСОБА_1 час з моменту звільнення 06.11.2015 до моменту ухвалення судового рішення про поновлення на роботі суд зазначає, що зарахування вислуги років в органах внутрішніх справ проводиться у випадку поновлення на роботі. У даний час дану позовну вимогу суд вважає передчасною, оскільки поновлення на роботі ще не відбулося, а тому право позивача щодо зарахування вислуги років в органах внутрішніх справ з дати звільнення 06.11.2015 і по день винесення судового рішення не є порушеним.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, слід допустити до негайного виконання рішення суду частині поновлення на посаді.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 06.11.2015 № 847 о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

3. Поновити ОСОБА_1 в Головному управлінні Національної поліції України у Львівській області на посаді старшого оперуповноваженого Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області з 07.11.2015.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Постанову в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 звернути до негайного виконання.

6. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.