Справа № 821/588/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/588/16
11 год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивачів: ОСОБА_1 (в засіданні 15.06.16),

представника відповідача: Ремиги М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 та фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (позивачі) звернулись до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування постанов Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області (відповідач) від 12 квітня 2016 року №№ 1021-04-15-43, 1021-04-15-44 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають про неправомірність оскаржуваних постанов, оскільки норми містобудівельного законодавства при реконструкції об'єкту не порушено. Також вказують, що відповідачем притягнуто їх до відповідальності з пропуском встановлених законом строків, оскільки будівельні роботи по реконструкції закінчені в грудні 2012 року. Експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта не може тлумачитись як триваюче правопорушення, змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Положеннями ч. 11 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше як через три роки з дня його вчинення. Позивачі також вказують на те, що об'єкт реконструкції відноситься до 2-ї категорії складності, разом з тим штрафні санкції були застосовані виходячи з 3-ї категорії складності будівлі. В поясненнях до позову, поданих суду 13.06.16, представник позивачів зазначив, що реконструкція усього об'єкту будівництва не завершена, реконструйовані тільки окремі частини об'єкту, тому на час перевірки у замовників не виник обов'язок введення в експлуатацію усього об'єкту будівництва. Діючим містобудівним законодавством не передбачена відповідальність за експлуатацію окремих частин будівлі, яка знаходиться в стадії реконструкції. Позивачі здійснювали не будівництво нового об'єкта, а реконструкцію будівлі, яка була введена в експлуатацію, а при реконструкції може бути , але не обов'язково, зупинено експлуатацію об'єкта як в цілому так і його частин, за умови їх автономності.

Представник позивача прибув в судове засідання 15.06.16, просить задовольнити позов. В судове засідання 17.06.16 представник позивача не прибув, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Херсонські області (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірні рішення є законними та прийнятими відповідно до діючого податкового законодавства України. Позивачі є замовниками будівельних робіт, допустили порушення ч. 8 ст. 39 Закону Україну «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п.11-13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011, абз. 4 п. 6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки почали експлуатувати окремі приміщення будівлі, яка не введена в експлуатацію. Позивачі не надали докази поділення між співвласниками придбаних приміщень пропорційно до їх долі у праві спільної часткової власності та закріплення за кожним із них певних приміщень, зокрема, договору про порядок володіння та користування спільним майном або ж виділу з нього частки в натурі, тому кожен із співвласників ідеальної частки нерухомого майна несе відповідальність за використання (без введення в експлуатацію) об'єкта реконструкції як в цілому, так і в окремій його частині. Що стосується віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності, то у відповідності до ч. 3 статті 32 Закону України від 17.02.2011 №3038-У1 "Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VІ) саме замовники будівництва визначили 3-ю категорію складності об'єкта в декларації про початок будівельних робіт.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що за договором купівлі-продажу від 29.02.2012р. покупцями, а саме: ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_6 придбано у власність нежитлову будівлю складів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в наступних частинах: ОСОБА_3 - 1/3 частина; ОСОБА_4 - 2/9 частини; ОСОБА_5 - 2/9 частини; ОСОБА_6 - 1/9 частина; ОСОБА_6 - 1/9 частина. В цілому нежитлова будівля складів, загальною площею 499,6 кв.м. розташована на земельній ділянці площею 0,1153 га, складалася з: склад літ. «А» загальною площею - 424,8 кв. м; ґанок літ. «а»; склад літ «Г» загальною площею 74,8 кв. м; огорожа 1, 2, 3.

Одночасно ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_6 придбана за договором купівлі-продажу від 29.02.2012 земельна ділянка площею 0,1153 га в частинах, аналогічних тим, що передбачені договором купівлі нежитлового приміщення складів.

У відповідності до інвентарної справи вищевказаного нежитлового приміщення склад літ. «А» та склад літ «Г» є окремими будівлями, при цьому склад літ. «А» має 2 окремі входи. За домовленістю між власниками з урахуванням долі кожного у спільній власності покупці визначили порядок користування між собою придбаним майном, та з метою використання кожним своєї частки незалежно один від одного вирішили реконструювати його у 4 окремі магазини, не сполучені між собою, з окремими виходами. Покупці узгодили між собою конкретні приміщення, які придбавали, та їх вартість.

25.04.12 покупці зареєстрували декларацію про початок виконання будівельних робіт № ХС 4 з реконструкції приватної нежитлової будівлі складів під торгівельні та складські приміщення - чотири магазини по АДРЕСА_1. Проектна документація виготовлена ТОВ «Тамерлан 2010» у відповідності до рішення виконкому Новокаховської міської ради від 27.03.12 № 126 та містобудівних умов та обмежень забудови.

31 березня 2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за будівництвом Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області ОСОБА_7 із залученням начальника Управління містобудування та архітектури, головного архітектора виконкому Новокаховської міськради ОСОБА_8, на підставі наказу Держаної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.03.2016 № 976 проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_6, які у відповідності до декларації про початок виконання будівельних робіт № ХС 4 від 25 квітня 2012 р. є замовниками реконструкції приватної нежитлової будівлі складів під торгівельні та складські приміщення - 4 магазини по АДРЕСА_1 Херсонської області. Перевіркою було виявлено, що будівельні роботи не завершені, але ФОП ОСОБА_3 експлуатує технологічні приміщення недобудованого об'єкта будівництва №106 - торговий зал площею - 132 кв.м., № 108 - склад площею 38,3 кв.м., №109 - кабінет завідуючого площею - 7,2 кв.м., № 110 - побутове приміщення - площею 3,8 кв.м., № 111 - санвузол з тамбуром - площею 3.1 кв.м. під торгівельні та складські приміщення без вводу їх в експлуатацію, ФОП ОСОБА_4 експлуатує технологічні приміщення недобудованого об'єкту будівництва №101 - торговий зал площею 145,6 кв.м., №102 - кабінет завідуючого площею 10,1 кв.м., №103 - кімнату відпочинку площею 6 кв.м., №104 - санвузол з тамбуром площею 4,4 кв.м., №105 - побутове приміщення площею 11,6 кв.м. без вводу їх в експлуатацію, інші співвласники не експлуатують приміщення. Замовники не виділили в натурі належні їм частки нерухомого майна, не надано договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності. Перевіркою було виявлено відсутність у забудовників документа, а саме декларації про готовність до експлуатації об'єкта, якій належить до 1-111 категорії складності, зареєстрованої Управлінням ДАБІ у Херсонській області, чим порушено вимоги п.п. 11,12,13 Порядку експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 № 461, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки складено акт № 24 від 31 березня 2016 року, якій підписаний із зауваженнями, та п'ять протоколів від 31 березня 2016р. про порушення у сфері містобудівної діяльності щодо кожного з замовників.

За наслідками перевірки Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області прийняті постанови:

- № 1021-04-15-44 від 12.04.2016 про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої ФОП ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сум 124 020 грн.,

- № 1021-04-15-43 від 12.04.2016 про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно яких ФОП ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сум 124 020 грн.

Постанови № 1021-04-15-44 та № 1021-04-15-43 від 12.04.16 вмотивовані тим, що ФОП ОСОБА_4 експлуатує технологічні приміщення недобудованого об'єкту будівництва №101 - торговий зал площею 145,6 кв.м., №102 - кабінет завідуючого площею 10,1 кв.м., №103 - кімнату відпочинку площею 6 кв.м., №104 - санвузол з тамбуром площею 4,4 кв.м., №105 - побутове приміщення площею 11,6 кв.м., ФОП ОСОБА_3 експлуатує технологічні приміщення недобудованого об'єкта будівництва №106 - торговий зал площею - 132 кв.м., № 108 - склад площею 38,3 кв.м., №109 - кабінет завідуючого площею - 7,2 кв.м., № 110 - побутове приміщення - площею 3,8кв.м., № 111 - санвузол з тамбуром - площею 3.1 кв.м. під торгівельні та складські приміщення без вводу їх в експлуатацію, у забудовників відсутній документ, а саме декларація про готовність до експлуатації об'єкта, якій належить до 1-111 категорії складності, зареєстрована Управлінням ДАБІ у Херсонській області.

Позивачі не погоджуються з прийнятими постановами, тому звернулись до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, а також правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) та відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, встановлюють та визначають Закони України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 №208/94-ВР, "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 №687-XІV.

Для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Згідно статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Закону №3038-VІ управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування , проектної документації.

Проведення архітектурно-будівельного контролю регулюється "Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. №553 (далі - Порядок №553). Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п.5 Порядку №553).

Статтею 4 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що під час створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який, зокрема, включає прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 39 Закону N 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно п. 8 ст. 39 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Аналогічні положення закріплені п. п. 11, 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13 квітня 2011 року N 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів". Порядок № 461 передбачає, що датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката (п. 11), експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється (п.12), зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього (п. 13).

Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (Закон N 208/94-ВР) встановлена відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону N 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, як експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Застосовуючи штрафні санкції до позивачів, відповідач вважав, що позивачі зобов'язані були подати декларацію про готовність об'єкту до експлуатації у відповідності до вимог законодавства, без подання даної декларації не мали права експлуатувати будівлю або її окремі частини.

Змістом порушення, передбаченого ч.8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію. Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, що обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише до тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність. Таким чином, законодавець встановив заборону саме щодо використання закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Під час здійснення перевірки, було встановлено, що фізичними особами - підприємцями була придбана в лютому 2012 року будівля, яка до цього належала на праві приватної власності гр.-ну ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2005, отже придбана позивачами будівля була вже введена в експлуатацію, після її придбання позивачі продовжували експлуатацію належних їм частин будівлі. Під час проведення реконструкції позивачі не зупиняли експлуатацію будівлі або її окремих частин. Виявлені обставини було зафіксовано в акті перевірки від 05.11.2015 р.

Суд вважає, що обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена певна відповідальність. Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 4 березня 2014 року у справі № 21-433а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідно до п.2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Поняття реконструкції надано в п. 3.10 ДБН А.2.2-3:2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", за яким реконструкцією є перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо). Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності). Отже, реконструкція об'єкта не означає беззаперечне зупинення її використання за цільовим призначенням або використання її окремих частин. Сторони не заперечують тієї обставини, що реконструкція усієї будівлі не закінчена. Отже, подати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації позивачі не мають правових підстав. Тому ставити у вину позивачам факт неподання декларації про готовність об'єкта до експлуатації також є неправомірним.

Що стосується відповідальності за абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону № 3038-У1, то суд вважає, що в даному випадку обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність. Що ж стосується реконструкції об'єкта, то будівельні роботи проводяться відносно вже введеного в експлуатацію об'єкта.

Види реконструкції будівель і споруд можуть бути різними за характером ремонтно-будівельних і монтажних робіт; конструктивними особливостями будівель та споруд, що реконструюються; умовами стислості; обмеженнями, які викликані умовами виконання ремонтних і будівельно-монтажних робіт; рівнем вимог охорони праці та ін. З матеріалів справи не вбачається, які саме роботи були проведені та завершені на спірному об'єкті, при проведені перевірки дані обставини не встановлювались. На час перевірки будівельні роботи не велись, а функціонували два окремі магазини в будівлі, які вже були реконструйовані, інша частина будівлі, що належала ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_6 була недобудована та не експлуатувалась.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був перевірити, які саме роботи виконувались чи були виконані приватними підприємцями на об'єкті, встановити факт того, що реконструкція будівлі має відбуватись з повною зупинкою експлуатації усієї будівлі або її окремих частин, встановити, чи є експлуатація окремих частин будівлі небезпечною для життя і здоров'я людини та захисту навколишнього природного середовища, чи безпечна така експлуатація з виключенням ризиків нещасних випадків. Натомість інспектор тільки констатував факт незавершеної реконструкції та факт експлуатацію двома підприємцями своїх частин будівлі без введення в експлуатацію всієї будівлі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не дослідив питання про наявність на момент перевірки встановленого законодавством обов'язку позивачів вводити об'єкт в експлуатацію; закону, який би встановлював обов'язок щодо зупинення експлуатації об'єкта при здійсненні реконструкції та відповідальність за невиконання обов'язку зупинення експлуатації об'єкта при його реконструкції.

Відтак, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено наявності встановленої Законом заборони експлуатації об'єкту робіт та правомірності висновку щодо порушення позивачем вимог Закону.

З урахуванням зазначеного, у даних правовідносинах відповідач діяв не у спосіб, що передбачений діючим законодавством.

Посилання відповідача на лист-повідомлення від 08.04.2016, адресоване заступнику начальника ДАБІ в Херсонській області, в якому всі співвласники будівлі, що реконструюється, інформують про виконання припису щодо зупинення експлуатації будівлі складів під торгівельні та складські приміщення - 4 магазини по вул.Промислова,буд.7ч у м.Нова Каховка Херсонської області, до введення об'єкта в експлуатацію, свідчить про те, що позивачі погодились з приписом та його не оскаржують, виконали припис, а не, як стверджує відповідач, про визнання правомірним застосування штрафів.

Що стосується посилання позивача на невірне визначення категорії складності об'єкта будівництва, то суд погоджується з доводами відповідача про те, що таку категорію визначили самі замовники разом з проектною організацією відповідно до ч. 3 статті 32 Закону України №3038-У1 під час подання на реєстрацію до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва - «Реконструкція приватної нежитлової будівлі складів під торгівельні та складські приміщення - 4 магазини по вул. Промислова, буд.7ч у м. Нова Каховка Херсонської області». Позивачі, як замовники, несуть відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у декларації про початок виконання будівельних робіт.

Доводи позивачів щодо пропуску терміну застосування штрафних санкцій суд не розглядає, оскільки представник позивачів в судовому засіданні пояснив, що не наполягає на цій підставі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень покладений на нього обов'язок доказування правомірності прийняття оскаржуваних постанов не виконав, не довів наявності в діях суб'єкта містобудування складу правопорушення, зокрема, факту закінчення будівництвом відповідного об'єкта та використання цього об'єкта.

За таких обставин, адміністративний суд, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області №1021-04-15-43 від 12.04.2016р. про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 124020 грн., №1021-04-15-44 від 12.04.2016р. про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 124020 грн.

Стягнути з Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 1240,20 грн. (одна тисяча двісті сорок гривень двадцять коп.).

Стягнути з Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачений судовий збір в сумі 1240,20 грн. (одна тисяча двісті сорок гривень двадцять коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 червня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.1