Справа № П/811/646/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Справа № П/811/646/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області №178 від 16.05.2016 року "Про проведення фактичної перевірки".

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки його винесення суперечить положенням Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, що вступили в силу з 01.01.2015 р.. Зокрема, цими змінами в імперативний спосіб заборонено проведення відповідних позапланових перевірок.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Також, представником заявлено клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.26).

Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначив, що перевірка позивача проведена на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, а саме у зв'язку з отриманням інформації про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (а.с.15).

Водночас, представник відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.26).

Відповідно ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, на підставі ст.19-1, п.п.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, та з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових операцій, прийнято наказ "Про проведення фактичної перевірки" №178 від 16.05.2016 року, згідно якого наказано провести з 16.05.2016 по 17.05.2016 року фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (податковий номер: НОМЕР_1), за адресою провадження діяльності: м. Кіровоград, вул. Терешкової, 166, за період діяльності з 01.01.2015 по 16.05.2016 року (а.с.5).

В подальшому, на підставі вищевказаного наказу посадовими особами відповідача було проведено фактичну перевірку щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, за результатами якої складено Акт від 17.05.2016 року (а.с.6-7).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що оспорюваний наказ було видано з порушенням приписів п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

Однак, суд не погоджується з цим з наступних підстав.

Згідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За правилами п.80.1, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин.

Так, згідно спірного наказу № 178 від 16.05.2016 р. "Про проведення фактичної перевірки" (а.с.5), фактична перевірка призначена з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення ФОП ОСОБА_1 розрахункових операцій. При цьому, з направлень на перевірку від 16.05.2016 р. № 245 та № 246 (а.с.17-18) вбачається, що підставою для проведення фактичної перевірки відносно позивача є п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

Згідно п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення ГУ ДФС у Кіровоградській області фактичної перевірки позивача був лист Державної фіскальної служби України №9298/7/99-99-22-07-03-17 від 18.03.2016 р. та лист Кіровоградської ОДПІ №1883/8/11-23-13-04 від 25.04.2016 р. (а.с.19-22).

Як зазначив відповідач, на виконання листа ДФС України від 18.03.2016 р. №9298/7/99-99-22-07-03-17, з метою визначення можливих ризиків порушень платниками податків чинного законодавства та питань, що підлягають першочерговій перевірці проведено доперевірочний аналіз діяльності платників податків за результатами якого встановлено, що суб'єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1, зареєстрована у Кіровоградській ОДПІ як платник податків), перебуває на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку 2 групи). За даними податкової декларації ФОП ОСОБА_1 від 05.01.2016 №, обсяг доходу за 2015 р. склав 1 497 127,44 грн..

Згідно листа Кіровоградської ОДПІ від 25.04.2016 року № 1883/8/11-23-13-04 ФОП ОСОБА_1 здійснює розрахункові операції в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток - електронних платіжних засобів).

За даними підсистеми РРО ІС "Податковий блок", станом на 06.05.2016 р., ФОП ОСОБА_1 в органах ДФС не зареєстровано.

За правилами п.296.10 ст.296 Податкового кодексу України реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку:

першої групи;

другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов'язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом дії свідоцтва платника єдиного податку.

Таким чином, у відповідача були наявні достатні підстави, які визначені у ст. 80 ПК України, для прийняття оскаржуваного наказу від 16.05.2016 р. №178 та проведення фактичної перевірки позивача.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

За правилами п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Судом встановлено те, що на підставі наказу № 178 фактична перевірка була проведена. Перед її проведенням позивачу вручено копію даного наказу, направлення та пред'явлено службове посвідчення (а.с.17-18). При чому, позивачка допустила посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Отже суд зазначає, що Податковий кодекс України допускає можливість недопущення працівників фіскальної служби до проведення перевірки, якщо платник вважає Наказ протиправним. Проте, в даному випадку, уповноважених осіб допущено, перевірку проведено.

Відтак, спірний наказ № 178 реалізовано, тому позивач може оскаржити лише наслідки проведеної перевірки, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові суду від 24.12.2010 р. у справі за позовом ТОВ "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Вищий адміністративний суд України в постанові № КУ800/29102/13 від 19.12.2013 зазначив, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Таким чином, оскільки позивачка допустила посадових осіб ГУ ДФС у Кіровоградській області до проведення перевірки на підставі наказу від 16.05.2016 р. №178, а отже не використала своє право не допуску посадових осіб до проведення перевірки, то підстави для скасування такого наказу відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена і в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013 по справі № К/9991/79069/12 та від 30.10.2013 по справі №К/9991/79069/12.

Що стосується мораторію на проведення перевірок контролюючими органами суд зазначає таке.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2012 року №71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється, в т.ч.: з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Таким чином, на підставі аналізу встановлених обставин та правовідносин, що їм відповідають, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено наказ №178 від 16.05.2016 р. та призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено те, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2