Справа № 453/1050/15-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Справа № 876/2347/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Заліщук Р.Ю.,

та третіх осіб - Заліщук Р.Ю., Гренько Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області та державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області Савки Андрія Михайловича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року позивач звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовом до відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області (далі - Відділ) та державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області (далі - Кадастровий реєстратор) Савки А.М. в якому, з урахуванням неодноразового уточнення позовних вимог, просив зобов'язати Кадастрового реєстратора скасувати записи у Поземельній книзі, відкритої на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та місцем розташування - АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 30 березня 2015, яке набрало законної сили, скасовано записи у Поземельній книзі, відкритій на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та місцем розташування - АДРЕСА_1, однак, за його неодноразовими зверненнями, відповідачі протиправно відмовляються скасувати відповідні записи у Поземельній книзі.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року у справі №453/1050/15-а позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням його оскаржив Відділ, який покликаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено. З покликанням на вимоги ч.9 ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон №3613-VI) вважає, що первинною дією для скасування записів у Поземельній книзі є внесення таких відомостей до Державного земельного кадастру (далі - Кадастр) на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Реєстр).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що наявність вказаного судового рішення зумовлює обов'язок Кадастрового реєстратора скасувати записи у зазначеній Поземельній книзі.

Повністю погодитися із таким висновком не можна з таких міркувань.

Предметом даної справи є зобов'язання Кадастрового реєстратора, як посадової особи органу державної влади, вчинити передбачені законодавством дії, а відповідачами - орган державної влади та його посадова особа.

Водночас, п.1 ч.2 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача (ч.3 цієї ж статті).

Незважаючи на наведене, за змістом ч.1 ст.21 цього ж Кодексу позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Таким чином, позовні вимоги, які є предметом апеляційного перегляду, заявлені у спорі між фізичною особою та органом державної влади (місцевим органом виконавчої влади) і його посадовою особою, а отже, таку справу мав розглядами Львівський окружний адміністративний суд, а не місцевий загальний суд.

Зважаючи на це, апеляційний суд зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене неповноважним судом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення по справі є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Стосовно вирішення справи по суті, слід зазначити, що висновки суду першої інстанції в цій справі, відповідають фактичним обставинам справи та правильному правозастосуванню.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Апеляційним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 30 березня 2015, яке набрало законної сили: визнано незаконним рішення Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області №93 від 07.07.2011 «Про надання дозволу гр.ОСОБА_7 на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1300га. для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 в смт.Верхнє Синьовидне на території Верхньосиньовидненської селищної ради» (далі - Рішення №93); визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (далі - Державний акт), виданий ОСОБА_7 30.08.2011 Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області та зареєстрований 20.10.2011 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (за НОМЕР_3; скасовано записи у Поземельній книзі, відкритій на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та місцем розташування - АДРЕСА_1 (а.с.15-20).

Цим судовим рішенням, зокрема, встановлено, що прийняття Рішення №93 призвело до затвердження відповідачу ОСОБА_7 виготовленої з грубими порушеннями технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність з подальшою передачею такої земельної ділянки у власність, а те, у свою чергу, - до порушення прав позивача щодо володіння та користування земельною ділянкою площею 0,2114га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 та площею 0,1400га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_3 Сколівського району Львівської області, які у подальшому надані йому у власність відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач неодноразово звертався до Відділу із письмовими заяви щодо виконання вищевказаного судового рішення (а.с.13-14).

Листами від 24.06.2015 №31-1317-0.2-2108/2015 та 03.07.2015 №14-1317-0.2-2108/2015 відповідно, Відділ та Кадастровий реєстратор Савка А.М. повідомили про неможливість виконання цього судового рішення, покликаючись на норми Закону №3613-VI, а саме на те, що скасуванню запису у Поземельній книзі передує внесення таких відомостей до Кадастру на підставі даних Реєстру (а.с.7-12).

Відповідно до ч.2 ст.19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07.07.2011 Верховна Рада України прийняла Закон №3613-VI, який набрав чинності з 01.01.2013, однак окремі положення набрали чинності з 07.08.2011.

Такими положеннями, є вимоги пунктів 9-10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3613-VI якими визначено, що до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно із ст.202 Земельного кодексу України (далі - ЗК; в редакції, чинній на час реєстрації Державного акту) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі - Книга) із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

09.09.2009 постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) №1021 (далі - Постанова №1021) затверджено «Порядок ведення Поземельної книги» (далі - Порядок №1021) і «Порядок ведення Книги». Перший Порядок визначав процедуру ведення за формою згідно з додатком Поземельної книги - документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, суб'єктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь. Поземельна книга є власністю держави.

Вказаний нормативно-правовий акт набрав чинності з 01.01.2011, а з прийняттям постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 №1051 (далі - Порядок), Постанова №1021, втратила чинність з 01.01.2013.

Відповідно до змісту пунктів 6-9 Порядку №1021 (в редакції, чинній на час реєстрації Державного акту) Поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку:

у паперовому вигляді - територіальними органами Держземагентства;

в електронному вигляді - операторами - структурними підрозділами державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», яке є адміністратором автоматизованої системи державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру (далі - автоматизована система), формують з її використанням аркуші Поземельної книги та аркуші витягів з неї, перевіряють результати робіт із землеустрою в електронному вигляді, дані про які містяться в файлі обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (далі - обмінний файл).

Поземельна книга в електронному вигляді ведеться у складі автоматизованої системи та формується на підставі даних обмінного файла та електронних (цифрових) зображень документів, отриманих від територіальних органів Держземагентства.

До Поземельної книги в електронному вигляді додається електронне (цифрове) зображення документів, які стали підставою для внесення відомостей до (надання відомостей з) неї, державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою (далі - державний акт).

Поземельна книга в паперовому вигляді складається з аркушів, які формуються з використанням автоматизованої системи.

До Поземельної книги в паперовому вигляді додаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до (надання відомостей з) неї.

Одночасно з внесенням відомостей до Поземельної книги робляться записи у Книзі

Поземельна книга вважається відкритою після зазначення кадастрового номера земельної ділянки і дати її відкриття на титулі Поземельної книги, що завіряється підписом посадової особи, скріпленим печаткою територіального органу Держземагентства.

Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки.

За змістом статей 202, 204 ЗК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Кадастрі в порядку, встановленому Законом. Ведення Кадастру здійснюється відповідно до закону.

Трансформація правового регулювання узгоджена нормами розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3613-VI, зокрема п.4, яким передбачено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відповідно до ст.1 Закону №3613-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками та користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно з частинами 2-4 ст.5 Закону №3613-VI Кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Порядок ведення Кадастру визначається КМУ відповідно до вимог цього Закону. Державний земельний кадастр є державною власністю.

За змістом частин 1, 4, 7-8 ст.9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор, зокрема: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Кадастру, надання таких відомостей; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Кадастру або надає відмову у їх внесенні;

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Документами Кадастру, які створюються під час його ведення, є, зокрема, Поземельні книги (ч.1 ст.18 цього Закону).

За приписами ч.1 ст.22 названого Закону документи, які є підставою для внесення відомостей до Кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ч.1 ст.24 Закону №3613-VI).

Статтею 25 цього ж Закону передбачено, Поземельна книга є документом Кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.

Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Кадастру.

З пунктів 4, 5 Порядку вбачається, що ведення Кадастру здійснює Держземагентство та його територіальні органи. До складу Держземагентства та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом №3613-VI та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Відповідно до змісту п.9 Порядку до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення належать: внесення або надання відмови у внесенні до Кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання поземельних книг (підпункти 1-3).

Згідно з п.49 Порядку Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку.

Пунктами 60-61 Порядку передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи все вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що є всі підстави для зобов'язання Кадастрового реєстратора скасувати (при цьому, суд не втручається у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок) записи у Поземельній книзі, відкритій на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та місцем розташування - АДРЕСА_1, що забезпечить належне виконання (реалізацію) судового рішення, яке набрало законної сили.

Покликання апелянта на вимоги ч.9 ст.21 Закону №3613-VI, яка вказує, що відомості про розподіл земель між власниками та користувачами вносяться до Кадастру відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є неспроможні, оскільки Порядком чітко передбачено скасування (поновлення) запису у Поземельній книзі на підставі рішення суду.

Відповідні доводи апелянта є надумані, свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи в свою користь, довільне і неправильне трактування вимог наведеного законодавства.

Відтак, апеляційну скаргу Відділу необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області скасувати записи у Поземельній книзі, відкритій на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та місцем розташування - АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 17 червня 2016 року.