Справа № 804/5607/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 р. Справа № 804/5607/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ОСОБА_3" до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ОСОБА_3" (далі-ТОВ "Агрофірма "ОСОБА_3", позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (правонаступником якої є Нікопольська обєднана Державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області) у якому просить: визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27 листопада 2013 р. № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, 3, винесені на підставі Акта перевірки № 854/221/30791530 від 24.10.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішень, що оскаржено. Позивач зазначає, що поки контролюючий орган не доведе іншого, вважається, що відповідні витрати та податковий кредит сформовані платником податку правомірно. Однак відповідачем не доведено неправомірності формування позивачем податкового кредиту, тощо.

Представник позивача, що прибув у судове засідання, позов підтримав та надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, на основі правомірності рішень, що оскаржено.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 09.09.2013р. по 18.10.2013 р. працівниками Нікопольської ОДПІ здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства в період з 01.07.2010 по 31.12.2012.

За результатами вказаної перевірки складено Акт перевірки № 854/221/30791530 від 24.10.2013.

27 листопада 2013 року Нікопольською ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, 3.

В ході адміністративного оскарження зазначеного рішення, Позивач отримав від Головного управління Міндоходів у Дніпропетровські області (№ 817/10/04-36-10-08-09 від 10.02.2014) та Міністерства доходів і зборів (№ 6192/6/99-49-10-01-01-13 від 07.04.14) рішення про результати розгляду скарг, в яких зазначено, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, 3 від 27.11.2013 р. залишено без змін, а скарги без задоволення.

У податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_1 зазначено, що згідно з підпунктом 54.3.2. п. 54.3 статті 54, п. 123.1, п. 123.2 ст. 123 ПКУ на підставі Акта № 854/221/30791530 від 24.10.2013 року «Про результати проведення планової виїзної документальної перевірки» встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 181.1. ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.2, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, ст..201, п.

209.2, п. 209.7 ст. 209 ПКУ, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3»» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 1903811,95 та визначено суму грошового зобов'язання: за основним платежем - + 1 903 811,95 грн.; за штрафними санкціями 2 344 736,93 грн.;

У податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_2 зазначено, що згідно з підпунктом 54.3.2. п. 54.3 статті 54, п. 123.1, ст. 123 ПКУ на підставі Акта № 854/221/30791530 від 24.10.2013 року «Про результати проведення планової виїзної документальної перевірки» встановлено порушення ст. 288 ПКУ, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3»» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 22024,58 та визначено суму грошового зобов'язання: за основним платежем - + 22 024,58 грн.; за штрафними санкціями 5506,15 грн.;

У податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_3 зазначено, що згідно з підпунктом 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПКУ та ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» на підставі Акта № 854/221/30791530 від 24.10.2013 року «Про результати проведення планової виїзної документальної перевірки» встановлено порушення п. 2.2, п. 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, у зв'язку з чим нарахована сума штрафних санкцій у розмірі 10 000,00 гривень за штрафними санкціями 10 000,00 грн.;

У податковому повідомленні-рішенні № 3 зазначено, що згідно з підпунктом 54.3.5. п. 54.3 статті 54, абзац 2 п. 127.1 ст. 127, п. 7 підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ на підставі Акта № 854/221/30791530 від 24.10.2013 року «Про результати проведення планової виїзної документальної перевірки» встановлено порушення ст. пп. 4.2.9 «г», п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та абз. «г» пп. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 ПКУ, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3»» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 456,15 та визначено суму грошового зобов'язання: за основним платежем - + 456,15 грн.; за штрафними санкціями 82,64 грн.

В акті документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» від 24 жовтня 2013 року зазначено, що ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» згідно актів списання були списані посіви зернових культур у зв'язку з їх незадовільним станом (зріджені, слабкі, низькі) та їх загибеллю. При придбанні виробничих факторів (насіння, добрив, ПММ, запчастин, сільськогосподарських робіт і послуг та ін.), використаних у виробництві продукції рослинництва, ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» було сформовано податковий кредит з ПДВ по деклараціям з ПДВ (скороченим) спеціального режиму оподаткування. Оскільки посіви списані, підприємство не отримає від них доходу. Враховуючи вищевикладене, підприємством занижено податкові зобов'язання з ПДВ на вартість товарів (робіт, послуг), використаних у виробництві сільгосппродукції, посіви якої непридатні для використання в межах господарської діяльності у зв'язку з їх списанням, всього у сумі 361 815, 85 грн., в тому числі за травень 2012р. - у розмірі 55 573, 35 грн., червень 2012 . - у розмірі 124 496, 86 грн. та серпень 2012р. - у розмірі 181 745, 64 грн.

Згідно із підпунктом «а» пункту 185.1. статті 185 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

У відповідності з підпунктом 14.1.191 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), постачання товарів -будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважаються: в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов'язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);

Відповідно до підпункту 14.1.244 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, товари - матеріальні та нематеріальні активи, у тому числі земельні ділянки, земельні частки (паї), а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.

Відповідно до підпункту 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, матеріальні активи - основні засоби та оборотні активи у будь-якому вигляді (включаючи електричну, теплову та іншу енергію, газ, воду), що не є коштами, цінними паперами, деривативами і нематеріальними активами;

Згідно з пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами -виходячи з вартості їх придбання.

У відповідності з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з підпунктом 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит: а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

У разі зміни напряму використання товарів/робіт, основних фондів платник податку проводить коригування податкового кредиту виходячи з вартості придбання товарів/послуг, балансової (залишкової) вартості основних фондів, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснено зміну напряму використання;

Оскільки посіви списані перевіряючими зроблено висновок що підприємство не отримає від них доходу. Значить, товарно-матеріальні цінності і послуги, придбані для вирощування таких посівів, рахуються використаними не в господарській діяльності, в зв'язку з чим сформований по цим ТМЦ та послугам податковий кредит підлягає коригуванню шляхом нарахування податкових зобов'язань у місяці списання посівів.

Перевіркою встановлено, що у листопаді 2012 року ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» було здійснено передплату ТОВ «Аграрний фонд» () у розмірі 3022388,00 грн. за договорами, зазначеними в акті, по яким на кінець періоду, що перевірявся, постачання не відбулося. Також, у грудні 2012 року переведено кредиторську заборгованість з договору ТОВ «Орбаста» на договір ТОВ «Сталь» () у розмірі 124518,81 гри., за яким на кінець періоду, що перевірявся, постачання не відбулося. Податкові зобов'язання з податку на додану вартість з зазначених операцій ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» відображено по деклараціях з ПДВ (скорочених) спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства за листопад 2012 року в загальній сумі 503731,33 грн. та грудень 2012 року в загальній сумі 20753,13 грн., чим порушено пункт 209.2. статті 209 Податкового кодексу України, яким встановлено, що, згідно із спеціальним режимом оподаткування, сума податку на додану вартість повинна бути нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг.

Сплата податків - це зобов'язання суб'єктів господарювання, за невиконання яких вони несуть відповідальність перед державою. Як передбачено частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Згідно з пунктом 2.19 статті 2 Бюджетного кодексу України, доходи бюджету - усі податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, дарунки, гранти).

Згідно зі статтею 9 Бюджетного кодексу України, доходи бюджету класифікуються за такими розділами: податкові надходження, неподаткові надходження, доходи від операцій з капіталом, трансферти.

Згідно з частиною 2 статті 9 вказаного Кодексу, податковими надходженнями визнаються передбачені податковими законами України загальнодержавні і місцеві податки, збори та інші обов'язкові платежі.

Відповідно до підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства регулюється виключно статтею 209 розділу V Податкового кодексу України.

У періоді, за який проводилась перевірка, ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» було зареєстровано суб'єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та користувалося податковою пільгою з ПДВ.

Згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається у розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей (пункт 8.2 статті 8 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року, пункт 209.2 статті 209 Податкового кодексу України).

На підставі вищевикладеного перевіряючі дійшли висновку, що діяльність ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди своїм контрагентам, яка полягає в одержанні ними коштів з державного бюджету шляхом заявки права на податковий кредит по операціям, по яким податкове зобов'язання з ПДВ в бюджет не сплачено.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» в перевірясмому періоді мало взаємовідносини з ТОВ «Орбаста» () на постачання соняшнику. За даними бухгалтерського обліку ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» по рахунку 3611 «Розрахунки з вітчизняними покупцями по договорам» по взаємовідносинам з ТОВ «Орбаста» відображено обсяг постачання за перевіряємий період у розмірі 6 104 638, 51 грн., тоді як до перевірки надано видаткові накладні за вересень 2011р.-листопад 2011р. на загальну суму 1 626 789, 21 грн. До реєстру виданих податкових накладних (по скороченій декларації) віднесено податкові накладні та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників на загальну суму 6 288 069, 82 грн.. при цьому до перевірки не надано податкову накладну на суму 680 000,00 грн. та розрахунки коригування, на які йдеться посилання у реєстрах виданих податкових накладних. Документи, що підтверджують факт транспортування вищезазначених ТМЦ до перевірки не надано. У зв'язку з ненаданням до перевірки договорів на поставку ТМЦ. неможливо з'ясувати, на яких умовах взагалі вищезазначені ТМЦ повинні були поставлятись. Довіренності на отримання представниками ТОВ «Орбаста» продукції до перевірки також не надано. Перевіряємим підприємством не надано пояснення причин проведеного коригування. Документальне підтвердження підстав проведеного коригування для перевірки не надано. В ході перевірки неможливо обгрунтувати правомірність проведених коригувань, так як до перевірки не надано укладені з ТОВ «Орбаста» договори, зміни та доповнення до них. довіреності, накладні на реалізацію за період з грудня 2011 року, документи на транспортування продукції; не в повному обсязі надані розрахунки коригування кількісних і вартісних показників та податкова накладна. Крім того, перевіркою виявлені випадки, коли первинний бухгалтерський документ не відповідає даним журналу-ордеру, зокрема, за даними бухгалтерського обліку у вересні 2011 року на адресу ТОВ «Орбаста» здійснено реалізацію на загальну суму 67 693, 68 грн., а у наданій до перевірки накладній № 84701 від 30.09.2011 року зазначено реалізацію в сумі 153 765, 68 грн.

На ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3», згідно наданих до перевірки оборотних відомостей руху товару, взагалі неможливо прослідкувати чистий рух продукції, зокрема, соняшника в перевіряємому періоді, а саме: скільки соняшника вироблено (надійшло з поля), скільки фактично реалізовано протягом кожного місяця і залишилося в залишку. Достовірність даних, відображених в оборотних відомостях руху товару, підтвердити неможливо, так як первинні бухгалтерські документи щодо руху продукції (накладні, накладні на переміщення та ін.) надані були до перевірки не в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного, відповідачем не підтверджено обсяг виробництва ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» соняшника, реалізованого на адресу ТОВ «Орбаста». Тобто, реалізований на адресу ТОВ «Орбаста» соняшник не є, на думку відповідача, продукцією власного виробництва ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3». ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» нараховано податкові зобов'язання з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Орбаста» та відображено в податкових деклараціях з ПДВ скорочених на загальну суму 1047511,63 грн., в тому числі: вересень 2011 року - у розмірі 196 668, 94 грн., жовтень 2011 року - у розмірі 166 666,67 грн.. листопад 2011 року - у розмірі 416 666, 67 грн.. грудень 2011 року - у розмірі 113 333, 33 грн.. лютий 2012 року - у розмірі 133 333, 38 гри., березень 2012 року - у розмірі 16 666, 67 грн., квітень 2012 року - у розмірі 129 175, 97 грн., серпень 2012 року - у розмірі 231 667,00 грн., грудень 2012 року - у розмірі «-» 356 667, 00 грн. Тому відповідач вважає, що, податкові зобов'язання з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Орбаста» підлягають перенесенню з податкових декларацій по ПДВ (скорочених) спеціального режиму оподаткування в загальні податкові декларації з ПДВ, за якими здійснюються розрахунки з бюджетом.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку:

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України, згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Згідно з пунктом 209.7 статті 209 Податкового кодексу України, сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101. 4102. 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, Грунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

В ході перевірки встановлено заниження ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» податкових зобов'язань з ПДВ по скорочених деклараціях на загальну суму 45 431, 47 грн., в тому числі: за серпень 2011 року - у розмірі на 872, 65 грн., жовтень 2012 року - у розмірі 44 558, 82 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «Підприємство Українського Агропромислового Холдингу №2», ТОВ «Відродження», ТОВ «УНІРЕМ-АГРО ПЛЮС», ТОВ «Дніпроагропрогрес», ТОВ «Сталь», за рахунок невірного визначення їх складу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послу-г, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В перевіряємому періоді встановлено, що ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» здійснювало реалізацію готової продукції, робіт та послуг по цінам, нижче собівартості. При цьому не нараховано ПДВ на факт реалізації товарів (робіт, послуг) по цінам, нижче собівартості в загальній сумі 315840,13 грн.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, відповідачем зроблено висновок, що операції з реалізації ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» готової продукції та послуг по цінам, нижче собівартості, є завідомо збитковими. Дії ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» не свідчать про мету отримання доходу, і тому в сукупності такі операції не відповідають меті підприємницької діяльності - одержанню прибутку.

Це, на думку перевіряючих свідчить, про відсутність наміру створення правових наслідків, в тому числі щодо сплати належних сум податків та обов'язкових платежів.

Відповідач вважає, що перевіркою ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» встановлено відсутність об'єктивних економічних причин отримання платником податку негативного результату при здійсненні операцій з реалізації готової продукції (послуг) за ціною нижчою собівартості, в результаті яких відбулося заниження податкових зобов'язань, що вплинуло на заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет.

В ході перевірки встановлено, що підприємством по взаємовідносинах з постачальниками (ТОВ «АС-ТЕРРА», ТОВ «Нью Стар», ФОП ОСОБА_5. ТОВ «АТД «Дніпровський», ТОВ «Агроальянс», ТОВ «Агро-Мастер». ТОВ «Кривбасоптіма», ПП «Дніпропетровський КХП») включено до складу податкового кредиту скороченої декларації суми ПДВ, які документально не підтверджені даними бухгалтерського та податкового обліку підприємства (безтоварний ПДВ), включені повторно та ПДВ, не підтверджений оригіналом податкової накладної, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 10 139, 57 грн., в тому числі: травень 2011 року - на суму 524, 25 грн.. червень 2011 року - на суму 100, 50 грн.. липень 2011 року - на суму 83, 33 грн., серпень 2011 року - на 858, 81 грн., вересень 2011 року - на 116,16 грн., січень 2012 року - на суму 388, 33 грн., лютий 2012 року - на суму 7815, 11 грн. та березень 2012 року - на суму 253, 08 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового Кодексу.

Вимоги до змісту податкової накладної, що надається покупцю платником податку-продавцем. визначено у п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та с підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну

територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Актом документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» від 24 жовтня 2013 року встановлено проведення в обліку ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» операцій з отримання товарв (робіт, послуг) за договорами, укладеними з ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція» (), ПП «Агромакс ТК» () та ПП «Сафіт» (), які не спрямовані на настання реальних правових наслідків.

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» не надані до перевірки договори на придбання ТМЦ та не в повному обсязі надані до перевірки договори на придбання послуг (робіт). У видаткових накладних та актах виконаних робіт не вказано посади осіб, які відповідальні за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, відсутні розшифровки підписів осіб, які відвантажили ТМЦ та їх отримали, не зазначено по яких довіреностях здійснено отримання ТМЦ. Журнал реєстрації видачі довіреностей на отримання ТМЦ до перевірки не надано. Документи, які підтверджують факт транспортування ТМЦ до перевірки також не надано.

Нікопольською ОДПІ, при здійсненні аналізу взаємовідносин ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» з ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція», ПП «Агромакс ТК» та ПП «Сафіт», використано матеріали перевірок, які отримано від:

Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська акт №2186/22-5/37237113 від 30.05.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «АГРОМАКС ТК» () щодо підтвердження господарських відносин із ТОВ «Лігран» () за березень 2012 року, ТОВ «Дидактика» () за грудень 2011 року - липень 2012 року, ТОВ «Шоковіта» () за серпень - листопад 2012 року, ПП «Екоскан Сервіс» () за вересень - листопад 2012 року;

ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська акт №275/22-5/37620589 від 17.01.2013 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинам з ПП «Сворог» () за період з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року та ТОВ «Транс ОСОБА_6» () за період з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року;

ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська акт №1344/226/32286920 від 06.11.2012 року про неможливість проведення перевірки ПП «САФІТ» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків. їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2011 року.

Відповідно до вказаних актів встановлено, що зазначені підприємства (постачальники ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3») не знаходяться за місцем реєстрації, не мають основних фондів, виробничих потужностей, трудових ресурсів, транспортних засобів, сировини та матеріалів, які є необхідними для здійснення господарської діяльності. В ході проведення перевірок даних підприємств не встановлено фактів поставок товарів (робіт, послуг) від їх контрагентів. Крім того, встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям (у тому числі ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3») у 2010-2012 році. Виходячи з викладеного, перевіряючими зроблено висновок про здійснення цими підприємствами діяльності, спрямованої на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Тобто, з урахуванням викладеного встановлено відсутність реальної можливості придбання товарів (робіт, послуг) у вищевказаних контрагентів - постачальників, а саме відсутність майна, трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Стосовно ТОВ «Лігран», ТОВ «Дидактика», ТОВ «Шоковіта», ПП «Екоскан Сервіс» Головним слідчим управлінням ДПС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 15 січня 2013 року №0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 205 Кримінального Кодексу України (за фактом вчинення фіктивного підприємництва) та кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального Кодексу України (за фактом ухилення від сплати податків посадовими особами низки підприємств, у тому числі і ТОВ «Лігран», ТОВ «Дидактика», ТОВ «Шоковіта», ПП «Екоскан Сервіс»).

З урахуванням викладеного, перевіряючі дійшли висновків про здійснення ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» господарських операцій з постачальниками, які не направлені на реальне настання правових наслідків, в результаті чого завищено податковий кредит по податкових деклараціях з ПДВ (скорочених) всього на суму 66 999, 14 грн.

Частиною 1 статті 55 Податкового кодексу України передбачено, що суб'єктами господарювання визначаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність прав та обов'язків), мають відокремлене майно.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції відповідно до чинного законодавства.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції відповідно до чинного законодавства.

Згідно підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Отже, відсутність руху товару не є за своєю суттю операцією з придбання товарів, а відповідно й об'єктом оподаткування з ПДВ.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього кодексу.

Крім того, в ході перевірки встановлено факти нецільового використання ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» грошових коштів зі спецрахунку на загальну суму 971 799, 50 грн., в тому числі за жовтень 2012 року - у розмірі 437 799, 50 грн. та листопад 2012 року - у розмірі 534 000, 00 грн., за рахунок здійснення передплати за сільгосппослуги ТОВ «АТД «Дніпровський» у розмірі 447 517, 60 грн. та ТОВ «СП «Скорпіон» у розмірі 534 000, 00 грн., постачання яких на кінець періода, що перевіряється, не відбулося. При цьому слід зауважити, що грошові кошти в сумі 437 799, 50 грн. були повернуті ТОВ «АТД «Дніпровський», але на спецрахунок ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» зазначена сума не була повернута. Отже, використана не повному обсязі передплата, перерахована у жовтні 2012 року, не повернута на спецрахунок в сумі 437 799, 50 грн. Також, перерахована в листопаді 2012 року передплата за сільгоспослуги в сумі 534 000, 00 грн. не використана на вказані цілі і залишилась рахуватись в залишку.

З 1 січня 2011 року відповідно до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України, згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №11 затверджений Порядок акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках. Відповідно до абзацу 2 пункту З вищевказаного Порядку сума ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, а також на давальницьких умовах, тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунка на спеціальний рахунок у строки, встановлені статтею 203 Кодексу для перерахування суми податку на додану вартість до державного бюджету.

Згідно пп. 209.15.1. п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України, виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит:

а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку: сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин; пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції; зберігання сільськогосподарської продукції; вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів; отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг); отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління; знищення бур'яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських площ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин; експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь; розділ м'яса для товарної кондиції;

В перевіряємому періоді ТОВ «Агрофірма Весна» проводило оплату мобільного зв'язку працівників підприємства на загальну суму 2135, 00 грн., у тому числі: за жовтень 2010 року - у розмірі 102, 00 грн., листопад 2010 року - у розмірі 370, 00 грн., грудень 2010 року - у розмірі 330, 00 грн., січень 2011 року - у розмірі 90, 00 грн., лютий 2011 року - у розмірі 330, 00 грн., березень 2011 року - у розмірі 444, 00 грн., липень 2011 року - у розмірі 289, 00 грн. та серпень 2011 року - у розмірі 180, 00 грн. Разом з тим, до перевірки не надано документів, що підтверджують використання мобільного зв'язку у виробничих цілях. Податок на доходи фізичних осіб не утримувався.

Також встановлено, що ТОВ «Агрофірма Весна» згідно авансового звіту провело оплату за підписку газети «Світ Придніпров'я» громадянам, що не є працівниками підприємства (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Казмерчук, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Дудалева, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_15А.), на загальну суму 906, 06 грн. (авансовий звіт від 01.12.2010 року, підзвітна особа ОСОБА_16О.), при цьому податок з доходів фізичних осіб не утримувався.

Таким чином, перевіряючи дійшли висновків про заниження підприємством податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 456, 15 грн., у тому числі за 2010 рік - на суму 256,20 грн. (1708,06*15,0%) та 2011 рік-на суму 199, 95 грн. (1333,0*15,0%).

Згідно з пунктом 1.2 статті 1 Закону №889, дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Згідно з пунктом 1.6 статті 1 Закону №889: загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахований(виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 1.15 статті 1 Закону №889, податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи нерезидент або його представництво, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно з вимогами підпункту 4.2.9 «е» пункту 4.2 статті 4 Закону №889, до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до вимог підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону №889, податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Згідно з пунктом 7.1 статті 7 та пунктом 22.3 статті 22 Закону №889, ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Згідно з пунктом 17.2 статті 17 Закону №889, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: для оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України - податковий агент.

Згідно з підпунктом 20.3.2 пункту 20.3 статті 20 Закону №889, у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України: базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 164.2. статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору... інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що додаткові блага -кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до вимог підпункту 164.2.17 «е» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Згідно з пунктом 164.5 статті 164 Податкового кодексу України, під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за встановленою формою.

Згідно з вимогами підпункту 168.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог підпункту 165.1.21 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума, сплачена роботодавцем на користь вітчизняних вищих та професійно-технічних навчальних закладів за фізичну особу, але не вище розміру, визначеного в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу на кожний повний або неповний місяць підготовки чи перепідготовки такої фізичної особи, незалежно від того, чи перебуває ця особа у трудових відносинах з роботодавцем, але за умови, що вона уклала з ним письмовий договір (контракт) про взяті зобов'язання з відпрацювання у такого роботодавця після закінчення вищого та/або професійно-технічного навчального закладу і отримання спеціальності (кваліфікації) не менше ніж три роки.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Виходячи з вищенаведеного, перевіряючими правомірно зроблено висновок про заниження підприємством податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 456,15 грн.

В акті перевірки від 24 жовтня 2013 року зазначено, що в перевіряємому періоді ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» здійснювало обчислення орендної плати за земельні ділянки відповідно до укладених договорів та угод, а саме:

- договір оренди земельної ділянки (реєстраційна справа №1 від 19.05.2004 року), згідно якого орендодавець (Нікопольська районна державна адміністрація) передає в оренду земельну ділянку загальною площею 97,3га ріллі. Земельна ділянка надається в оренду строком на 3 роки, починаючи з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року. Орендна плата є договірною і встановлюється в розмірі податку на землю, що складає 60 грн. за 1 га, або 5838, 00 грн. за 97,3 га. Грошова оцінка - 7809,12 грн. за 1га. Угодою (реєстраційна справа №29 від 12.09.2007) про продовження дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін №1 від 19.05.2004р. та №5 від 19.05.2005р. продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки загальною площею 89, 4085 га ріллі із земель запасу на території Павлопільської сільської ради строком на 5 років (з 01.01.2007р. до 31.12.2011р.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з орендною платою в розмірі 117, 14 грн. за 1 га ріллі, всього 10 473, 31 грн. за 89, 4085 га та продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки загальною площею 210,21 га ріллі із земель резервного фонду на території Павлопільської сільської ради строком на 3 роки (з 01.01.2007р. до 31.12.2009р.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з орендною платою в розмірі 117,14 грн. за 1 га ріллі, всього 24 624, 00 грн. за 210, 21 га. Угодою (реєстраційна справа №5 від 21.08.2009р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №1 від 19.05.2004р. встановлено, що, починаючи з 01.01.2009 року, розмір орендної плати складає 287,18 грн. за 1 га або 25 676, 33 грн. за 89, 4085 га. Угодою (реєстраційна справа №5 від 22.04.2010 р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №1 від 19.05.2004р. встановлено, що, починаючи з 01.01.2010 року, в оренду надається земельна ділянка загальною площею 66,5085 га ріллі із земель державної власності (земель запасу) на території Павлопільської сільської ради. Орендна плата є договірна і з 01.01.2010 року складає 304,10 грн. за 1 га або 20 225, 23 грн. за 66, 5085 га щорічно. Договором (реєстраційна справа №13 від 27.05.2011р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №1 від 19.05.2004р., встановлено, що, починаючи з 01.01.2011 року, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 28,5085 га ріллі із земель державної власності (земель запасу) на території Павлопільської сільської ради. Орендна плата є договірна і з 01.01.2011 року складає 304,10 грн. за 1 га ріллі щорічно, або всього 8669, 43 грн. за 28,5085 га ріллі щорічно;

-договір оренди земельної ділянки (реєстраційна справа №16 від 01.06.2006р.), згідно якого орендодавець (Нікопольська районна державна адміністрація) надає в оренду земельну ділянку загальною площею 26,4 га ріллі із земель запасу на території Павлопільської сільської ради. Земельна ділянка надається в оренду строком на 5 років, починаючи з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року. Орендна плата, що нараховується з 01 січня 2006 р., є договірна, і складає 117, 14 грн. за 1,0 га, або всього 3092, 00 грн. за 26,4 га. Грошова оцінка - 8081, 57 грн. за 1 га. Угодою (реєстраційна справа №6 від 21.08.2009р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №16 від 01.06.2006р. встановлено, що, починаючи з 01.01.2009 року, розмір орендної плати складає 287, 18 грн. за 1 га або 7581, 55 грн. за 26,4 га. Угодою (реєстраційна справа №10 від 19.08.2010р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №16 від 01.06.2006 року встановлено, що, починаючи з 01.04.2010 року, в оренду надається земельна ділянка загальною площею 16,4 га ріллі із земель державної власності (земель запасу) на території Павлопільської сільської ради. Орендна плата є договірна і з 01.04.2010 року складає 304, 10 грн. за 1 га або 4987, 24 грн. за 16,4 га щорічно. Договором (реєстраційна справа №14 від 27.05.2011р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого за №16 від 01.06.2006 року встановлено, що, починаючи з 01.01.2011 року, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 14,4 га ріллі із земель державної власності (земель запасу) на території Павлопільської сільської ради. Орендна плата є договірна і з 01.01.2011 року складає 304, 10 грн. за 1,0 га ріллі щорічно, або всього 4379, 04 грн. за 14,4 га ріллі щорічно;

- договір оренди №6 від 20.01.2009р., згідно якого орендодавець (Павлопільська сільська рада) надає в оренду земельну ділянку загальною площею 1,0 га, в тому числі: 365 кв. м. - комерційної діяльності під будівлею торгівельного центру та 635 кв. м. земель рекреаційного призначення. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26,15 грн. за 1 кв. м. комерційної, 5,23 грн. - рекреація. Строк дії договору: 01.01.2009р.-31.12.2013р., договір укладено на 5 років. Орендна плата - 3110, 44 грн. на рік, щомісяця по 259,20 грн. Додатковою угодою №5 від 25.01.2010р. до договору оренди №6 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2010р. по 31.12.2013р. терміном на 5 років, встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 8% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 26,15 грн./кв. м. або 2442,68 грн. за 365 кв. м. та 5,23 грн./кв. м. або 850,27 грн. за 635 кв. м. Додатковою угодою №5 від 20.01.2011 до договору оренди №6 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 12% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 26,15 грн./кв. м. або 3665,18 грн. за 365 кв. м. та 5,23 грн./кв. м. або 1275,28 грн. за 635 кв. м.;

- договір оренди №7 від 20.01.2009р., згідно якого орендодавець (Павлопільська сільська рада) надає земельну ділянку громадського призначення загальною площею 537 кв. м., у тому числі: гаражі - 247 кв. м., прилегла територія - 282 кв. м., туалет - 8 кв. м. Строк дії договору: 01.01.2009р. - 31.12.2013р. Договір укладено на 5 років. Орендна плата - 950,32 грн. на рік, щомісяця по 79,20 грн. Додатковою угодою №6 від 25.01.2010 року до договору оренди №7 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2010р. по 31.12.2013р. терміном на 5 років, встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 8% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3.20): 7,32 грн./кв. м. або 1006,39 грн. за 537 кв. м. Додатковою угодою №7 від 20.01.2011 року до договору оренди №7 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 12% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 7,32 грн./кв. м. або 1509,44 грн. за 537 кв. м.;

- договір оренди №8 від 20.01.2009р., згідно якого орендодавець (Павлопільська сільська рада) надає в оренду земельну ділянку загальною площею 1150 кв. м., в тому числі 1102,6 кв. м. - виробничі будівлі та двори (пекарня), 47,4 кв. м. - приміщення кафе. Строк дії договору: 01.01.2009р. - 31.12.2013р. Договір укладено на 5 років. Орендна плата - 2325,56 грн. на рік, щомісяця по 193,80 грн. Додатковою угодою №7 від 25.01.2010 року до договору оренди №8 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2010р. по 31.12.2013р., терміном на 5 років, встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 8% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 26,15 грн./кв. м. або 317,34 грн. за 47,4 кв. м. та 7,60 грн./кв. м. або 2145,42 грн. за 1102,60 кв. м. Додатковою угодою №6 від 20.01.2011 року до договору оренди №8 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 12% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 26,15 грн./кв. м. або 475,97 грн. за 47,4 кв. м. та 7,60 грн./кв. м. або 3217,83 грн. за 1102,60 кв. м.;

- договір оренди №9 від 20.01.2009р., згідно якого орендодавець (Павлопільська сільська рада) надає в оренду земельну ділянку загальною площею 1522 кв. м., в тому числі: 754 кв. м. - землі громадського призначення, 768 кв. м. - землі рекреаційного призначення. Строк дії договору: 01.01.2009р. - 31.12.2013р., договір укладено на 5 років. Орендна плата -2305, 40 грн. на рік, щомісяця по 192,10 грн. Додатковою угодою №8 від 25.01.2010 року до договору оренди №9 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2010р. по 31.12.2013р., терміном на 5 років, встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 8% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 7,32 грн./кв. м. або 1413,07 грн. за 754 кв. м. та 5,23 грн./кв. м. або 1028,36 грн. за 768 кв. м. Додатковою угодою №16 від 20.01.2011 року до договору оренди №9 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 12% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 7,32 грн./кв. м. або 2119, 40 грн. за 754 кв. м. та 5,23 грн./кв. м. або 1542,39 грн. за 768 кв. м.;

- договір оренди №10 від 20.01.2009р., згідно якого орендодавець (Павлопільська сільська рада) надає в оренду земельну ділянку загальною площею 0,34 га, в тому числі: 0,08 га - житлової забудови, 0,26 га - сільськогосподарського призначення (рілля, городи). Строк дії договору: 01.01.2009р. - 31.12.2013р. Договір укладено на 5 років. Орендна плата - 1253, 89 грн. на рік, щомісяця по 104, 50 грн. Додатковою угодою №9 від 25.01.2010 р. до договору оренди №10 від 20.01.2009р., починаючи з 01.01.2010р. по 31.12.2013р., терміном на 5 років, встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 8% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 9,42 грн./кв. м. або 723,52 грн. за 300 кв. м., 5.23 грн./кв. м. або 669,44 грн. за 500 кв. м. та 9,228 грн./га або 6,14 грн. за 0.26 га. Додатковою угодою №8 від 20.01.2011 року до договору оренди №10 від 20.01.2009 року, починаючи з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 12% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 8,92 грн./кв. м. або 2740, 22 грн. за 800 кв. м. та 304,10 грн./га або 79,07 грн. за 0,26 га;

- договір оренди земельної ділянки (реєстраційна справа №34 від 07.12.2007р.), згідно якого орендодавець (Нікопольська районна державна адміністрація) надає в оренду земельні ділянки загальною площею 32,8702 га земель під господарськими будівлями та дворами, з них: 5,6216 га із земель запасу та 27,2486 га - із земель загального користування на території Павлопільської сільської ради. Земельна ділянка надається в оренду строком на 49 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору оренди. Орендна плата є договірна та складає 452,00 грн. за 1,0 га із земель запасу, або 2540, 00 грн. за 5,6216 га; 9, 85 грн. за 1 га із земель загального користування, або 267,40 грн., або всього - 2809,36 грн. за 32,8702 га господарських дворів щорічно. Грошова оцінка несільськогосподарських угідь (під господарськими дворами) на території Нікопольського району не проводилась. Грошова оцінка 1 га ріллі по Дніпропетровській області становить 9851, 96 грн. Угодою (реєстраційна справа №7 від 27.07.2010 року) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №34 від 07.12.2007 року встановлено, що, починаючи з 01.01.2010 року, розмір орендної плати складає 617,92 грн. за 1 га або 20311,15 грн. щорічно за 32,8702 га земель під господарськими будівлями та дворами.

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» в податковій декларації від 28.01.2010 року № задекларовано орендної плати на 2010 рік в розмірі 46 919, 83 грн.

Згідно Угоди (реєстраційна справа №5 від 21.08.2009 року) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №1 від 19.05.2004 року внесені зміни до пункту 4.2 договору оренди земельної ділянки, згідно яких, починаючи з 01.01.2009 року, розмір орендної плати складає 287,18 грн. за 1 га або 25 676, 33 грн. за 89,4085 га.

Згідно Угоди (реєстраційна справа №5 від 22.04.2010 року) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №1 від 19.05.2004 року, починаючи з 01.01.2010 року, в оренду надається земельна ділянка загальною площею 66,5085 га ріллі із земель державної власності (земель запасу) на території Павлопільської сільської ради. Орендна плата з 01.01.2010 року складає 304,10 грн. за 1 га або 20 225, 23 грн. за 66,5085 га щорічно.

В зв'язку зі зміною орендованої земельної площі ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» зменшила суму орендної плати на 5451,10 грн. (25676,33 грн. - 20 225, 23 грн.), в зв'язку з чим було подано уточнюючу податкову декларацію від 21.05.2010р. №, в якій задекларовано орендної плати на 2010 рік в розмірі 41 468, 73 грн.

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» надано нову звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (№38457 від 12.08.2010р.), в якій задекларовано у рядку 1 «нараховано орендної плати на 2010 рік згідно з договором оренди» в розмірі 37 987, 09 грн.

Перевіряємим підприємством не надано пояснення в зв'язку з чим відбулося зменшення орендної плати.

Згідно Угоди (реєстраційна справа №10 від 19.08.2010р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №16 від 01.06.2006 року, починаючи з 01.04.2010 року, в оренду надається земельна ділянка загальною площею 16,4 га ріллі із земель державної власності (земель запасу) на території Павлопільської сільської ради. Орендна плата з 01.04.2010 року складає 304,10 грн. за 1 га або 4987, 24 грн. за 16,4 га щорічно.

Згідно Угоди (реєстраційна справа №7 від 27.07.2010р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №34 від 07.12.2007 року, починаючи з 01.01.2010 року, розмір орендної плати складає 617,92 грн. за 1 га або 20 311, 15 грн. щорічно за 32,8702 га земель під господарськими будівлями та дворами.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, за 2010 рік орендна плата повинна складати 56 775, 83 гри., у тому числі за договором: №6 від 20.01.2009 року за 635 кв. м. 850,27 грн., №6 від 20.01.2009 року за 365 кв. м. 2443, 68 гри., №7 від 20.01.2009 року за 537 кв. м. 1006, 39 грн., №8 від 20.01.2009 року за 47,4 кв. м. 317, 34 грн., №8 від 20.01.2009 року за 1102, 60 кв. м. 2145, 42 грн., №9 від 20.01.2009 року за 768 кв. м. 1028, 36 грн., №9 від 20.01.2009 року за 754 кв. м. 1413, 07 грн., №10 від 20.01.2009 року за 0,26 га 6,14 грн., №10 від 20.01.2009 року за 300 кв. м. 723, 52 грн., №10 від 20.01.2009 року за 500 кв. м. 669, 44 грн., №16 від 01.06.2006 року з 01.01.2010 року за 26,4 га, а з 01.04.2010 року за 16,4 га 5635, 82 грн., №1 від 19.05.2004 року за 66,5085 га 20 225, 23 грн. та №34 від 07.12.2007 року за 32,8702 га 20311, 15 грн.

Таким чином, за 2010 рік ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» занижено орендну плату на 18 788, 74 грн. (56 775, 83 грн.- 37 987, 09 грн.).

Згідно додаткової угоди №16 від 20.01.2011р. до договору оренди №9 від 20.01.2009р. встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів в розмірі 12% грошової оцінки землі в межах населених пунктів з урахуванням коефіцієнту (3,20): 7,32 грн./кв. м. або 2119, 40 грн. за 754 кв. м. та 5,23 грн./кв. м. або 1542, 39 грн. за 768 кв. м.

Згідно Угоди (реєстраційна справа №7 від 27.07.2010р.) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №34 від 07.12.2007р., починаючи з 01.01.2010 року, розмір орендної плати складає 617,92 грн. за 1 га або 20 311, 15 грн. щорічно за 32,8702 га земель під господарськими будівлями та дворами.

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» в Податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) уточнюючій від 24.06.2011р. № задекларовано наступні показники:

- за договором оренди землі №34 від 07.12.2007р. (з урахуванням змін і доповнень) задекларовано орендної плати в сумі 19 075, 31 грн. (30,8702 га * 617,92 грн.), а необхідно задекларувати - 20 311,15 грн.;

- за договором оренди землі №9 від 20.01.2009 року (з урахуванням змін і доповнень) задекларовано орендної плати в сумі 1119, 40 грн., необхідно задекларувати - 2119, 40 грн.

Отже, за 2011 рік ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» занижено орендну плату на 2235, 84 грн. (20 311, 15 грн. - 19 075, 31 грн.) + (2119, 40 грн. - 1119, 40 грн.).

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2012 року № НОМЕР_4 по договору оренди землі № 9 від 20.01.2009р. (з урахуванням змін і доповнень) задекларовано орендної плати в сумі 1119, 40 грн., тоді як з урахуванням додаткової угоди №16 від 20.01.2011р. до договору оренди №9 від 20.01.2009 року необхідно задекларувати - 2119, 40 грн.

Отже, за 2012 рік ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» занижено орендну плату на 1000, 00 грн. (2119, 40 грн. - 1119, 40 грн.).

Згідно пункту 288.1. статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно пункту 288.2. статті 288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Пунктом 288.3. статті 288 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до пункту 288.4. статті 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Виходячи з вищенаведеного, перевіряючими правомірно зроблено висновок про заниження підприємством плати за земельні ділянки на загальну суму 22 024, 58 грн., в тому числі за 2010 рік - у розмірі 18 788, 74 грн., 2011 рік - у розмірі 2235, 84 грн.. 2012 рік - у розмірі 1000, 00 грн.

Вимоги до організації та регулювання обігу готівки (включаючи порядок оприбуткування готівки) регулюється Положенням № 637.

Відповідно до пункту 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Пунктом 4.2 Положення № 637 передбачено, що усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачи готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день їх надходження або видачи (пункт 4.3 Положення № 637

Відповідно до пункту 4.5 Положення № 637, контроль за правильним веденням касової книги покладається на головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Пунктом 7.8 Положення № 637, передбачено, що під час перевірок з'ясовується наявність у підприємства касової книги, а також відповідність її оформлення вимогам законодавства України. Крім того, перевіряється правильність ведення касової книги, оформлення в ній касових операцій із приймання та видачі готівкових коштів (у тому числі за строками), відповідність зазначених у ній сум прийнятої до каси або виданої з неї готівки даним прибуткових і видаткових касових ордерів, якість і своєчасність записів касира згідно із зазначеними в касовій книзі касовими документами, наявність підпису бухгалтера, який перевірив записи в касовій книзі за кількістю отриманих ним касових ордерів, правильність підрахунку в касовій книзі фактичних залишків готівки в касі на кінець дня тощо.

Як свідчать обставини справи, перевіркою ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» встановлено неповне оприбуткування готівкових коштів в касі за 11 травня 2012 року на загальну суму 2000, 00 грн. Так, в акті перевірки зазначено, що 11 травня 2012 року до каси підприємства надходили готівкові кошти в розмірі 2750, 00 грн., про що свідчить прибутковий касовий ордер №59 від 11.05.2012 року від ОСОБА_17 Згідно записів касової книги підприємства (сторінка №28) за 11 травня 2012 року, оприбутковано на підставі прибуткового касового ордеру №59 від 11.05.2012 року сума 750,00 грн.

Відповідно до статті 1 Указу №436, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №2132/2133-14 від 30.04.2015р.: первинними документами бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13» висновки, викладені в акті перевірки Нікопольської ОДПІ від 24.10.2013р. №854/221/30791530 «Про результати проведення планової виїзної документальної перевірки» ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_13», питань дотримання вимог податкового законодавства, що стало підставою для нарахування грошового зобов'язання та застосування штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню від 27.11.2013р. №, документально не підтверджуються. Тому, суд дійшов висновку про його протиправність.

Правомірність податкових повідомлень рішень від 27 листопада 2013р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, 3 доведено відповідачем.

З огляду на викладене, адміністратиний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 27.11.2013р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2016 року

Суддя ОСОБА_1