Справа № 2а-5-465/09/1423
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2010 р.Справа № 2а-5-465/09/1423

Категорія:П - 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков В.О.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Димерлія О.О.

суддів Яковлева Ю.В.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Центральному районі м. Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Зазначив, що є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни», а відтак, з 01 січня 2006 року його щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(Закон) від 18 листопада 2004 року №2195-VI, повинна збільшитись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому як «дитині війни»щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року включно в сумі 2733 гривна 30 копійок.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Судовим рішенням визнано протиправними дії УПФУ та зобовязано останнє, здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_2 недоплачене, як «дитині війни», щомісячне підвищення до пенсії з 09 07.2007 року по 31.12.2007 року включно та з 22 травня 2008 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Таким чином суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки вимоги щодо 2008 року позивачем не заявлялось.

У поданій апеляційній скарзі, УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва, посилаючись на порушення судом норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 має статус «дитини війни», так як станом на 02 вересня 1945 року, йому було менше 18 років. В підтвердження, судом до матеріалів справи залучена копія посвідчення (арк. 6).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»він має право на державну соціальну підтримку, зокрема на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, такі виплати відповідачем у 2006-2007 роках проводились не в повному розмірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 позивач мав право на отримання соціальної допомоги з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З такими висновками погоджується колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону.

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункти 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визнав право позивача на підвищення пенсії за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Частиною 2 ст.11 КАС України: «Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.»

Виходячи з цього, колегія судді не може погодитись з висновком суду щодо визнання неправомірними дій пенсійного фонду з відмови у виплаті соціальної допомоги «дитині війни»відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування»в період з 22.05.2008 року, оскільки такі позовні вимоги ОСОБА_2 не заявлялись. Тим самим, суд першої інстанції порушив один із принципів адміністративного судочинства диспозитивності.

Доводи апеляційної скарги управління УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнеобовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до статті 6 Закону, є непереконливими.

Положення статті 28 Закону України «Про загальнеобовязкове державне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судове рішення відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення суду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 лютого 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»- задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва нарахувати недоплачене ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії як «дитині війни»за період з липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: Димерлій О.О.

Суддя: Яковлев Ю.В.

Суддя: Шеметенко Л.П.