Справа № 820/2276/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 р.Справа № 820/2276/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 820/2276/16

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України в Харківській області за участю третьої особи Балаклійського районного суду Харківської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання виконати певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа: Балаклійський районний суд Харківської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації у Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного абзацом другим частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, та за період з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року включно, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного абзацом другим частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VІІІ;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації у Харківській області здійснити перерахунок посадового окладу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН - НОМЕР_1, за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного абзацом другим частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, та за період з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року включно, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного абзацом другим частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII та виплатити її різницю з вирахуванням проведених виплат;

- зобов'язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом двох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Представником відповідача ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області 16.05.2016 року через канцелярію суду подана заява про зупинення провадження у даній справі.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що 01.04.2016 р. по справі з аналогічними позовними вимогами Державною судовою адміністрацією України подано заяву до Верховного суду України про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 р. у справі №820/4653/15, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, та 07.04.2016 р. Верховним судом України ухвалено рішення про відкриття провадження по вищезазначеній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 820/2276/16 клопотання представника відповідача ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області - задоволено.

Зупинено провадження у адміністративній справі №820/2276/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа: Балаклійський районний суд Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії до остаточного розгляду та винесення Верховним судом України рішення в справі № 820/4653/15.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу та письмові доповнення до неї, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права (п.4 ч.1 ст.202 КАС України) та обставини, викладені у скарзі, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу від 17.05.2016 року про зупинення провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у тому ж складі суду.

Представник відповідача в надісланих до суду апеляційної інстанції письмових запереченнях та в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач свої позовні вимоги мотивує з посиланням на Прикінцеві положення Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" відповідно до яких частину першу статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено абзацом другим, згідно з яким розмір її посадового окладу, як посада якої віднесена до шостої категорії посад державних службовців установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. При цьому, посадові оклади працівників суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3. Пунктом 13 розділу ІІ Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" на Кабінет Міністрів України був покладений обов'язок у тримісячний строк з дня, набрання чинності цим Законом привести нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом. Проте Уряд ці вимоги не виконав і заробітна плата не виплачується їй відповідно до норм Закону, які набрали чинності з 26.10.2014 року.

З вказівкою на правову позицію Вищого адміністративного суду України щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, що викладена у рішеннях від 25.02.2016 р. у справі № К/800/34717/15, від 15.12.2015 р. № К/800/18353/15, від 17.11.2015 р. № К/800/22940/15, від 25.02.2015 р. № 820/4653/15, в яких Вищий адміністративний суд України по різному застосував норми чинного законодавства при вирішенні питання щодо стягнення заборгованості по заробітній платі працівникам апарату суду, суд першої інстанції зазначив про позбавлення на даний час можливості прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає усталеній практиці розгляду аналогічних справ.

Така ситуація, на думку суду, свідчить про правову невизначеність щодо можливості забезпечення законних прав та інтересів учасників судового розгляду, оскільки може призвести до подальшого неодноразового скасування судових рішень та інших негативних наслідків (у тому числі процесуальних витрат) як для учасників процесу, так і для суду.

Таким чином, на переконання суду, для вирішення цієї справи буде мати значення позиція Верховного Суду України, висновки якого відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України, у справі за заявою Державної судової адміністрації України про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 у справі №820/4653/15.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України виходив з того, що розгляду цієї справи неможливий до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зупиняє провадження у справі або має право зупинити провадження у справі, визначений положеннями ст.156 КАС України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, приймаючи рішення про зупинення провадження, керувався п.3 ч.1 ст.156 КАС України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Тобто, необхідною передумовою зупинення провадження у справі, за вказаною процесуальною нормою права, є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи, оскільки обставини, які мають суттєве значення для всебічного та об`єктивного вирішення даної справи, є предметом судового розгляду іншої справи, тобто такі справи повинні бути взаємоповязаними.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України, не встановив, у чому саме полягає неможливість розгляду даної справи до вирішення справи Верховним Судом України справи № 820/4653/15, не навів обставин, які свідчать про те, що дані справи є взаємоповязаними.

Відповідно до ч.4 ст.8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Посилання суду першої інстанції на різну судову практику Вищого адміністративного суду України при вирішенні питання щодо стягнення заборгованості по заробітній платі працівникам апарату суду в розумінні КАС України, як на підставу, що унеможливлює прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі, є хибним та таким, що не відповідає вказаній нормі права.

Розгляд Верховним судом України справи № 820/4653/15 за позовом іншої особи до іншої судової адміністрації та суду про стягнення заборгованості по заробітній платі працівникам апарату суду не є обставиною, яка у розумінні п.3 ч.1 ст.156 КАС України унеможливлює вирішення даної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у суду першої інстанції підстав для зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 204 КАС України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню, а справа - поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 156, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 820/2276/16 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України в Харківській області третя особа Балаклійський районний суд Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання виконати певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч.2 чт.211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 16.06.2016 р.