Справа № 199/1666/16-а
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1666/16-а
ПОСТАНОВА

іменем України

15.06.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Руденко В.В.

при секретарі - Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду міста Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Новікової Крістини Володимирівни про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС3 №068171 від 02 березня 2016 року, закриття провадження по справі, стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Свою позовну вимогу мотивує тим, що 02 березня 2016 року інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Новіковою Крістиною Володимирівною була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №068171 від 02 березня 2016 року та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., у зв'язку з тим, що позивач нібито 02.03.2016 року о 12.10 год., керуючи автомобілем KIA VENGA, д/н НОМЕР_1 по вул. Чкалова, 12-а, здійснила стоянку транспортного засобу на пішохідному переході, чим порушила п. 15.9 (г) ПДР.

З винесеною постановою не згодна, вважає її такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вимогам закону та порушує її права, тому просить суд її скасувати, провадження по справі закрити. А також стягнути моральну шкоди з відповідача, яка виразилась у негативному впливі неправомірних дій відповідача на фізичний та психічний стан та яку вона оцінює в 5000,00 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначив, що не вбачає в своїх діях порушень чинного законодавства, надала суду письмові заперечення.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2016 року відповідачем, інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Новіковою Крістиною Володимирівною, у відношенні позивача було винесено постанову серії ПС3 №068171 по справі про адміністративне правопорушення, де відповідач зазначив, що 02.03.2016 року о 12.10 год., керуючи автомобілем KIA VENGA, д/н НОМЕР_1 по вул. Чкалова, 12-а, здійснила стоянку транспортного засобу на пішохідному переході, чим порушила п. 15.9 (г) ПДР. Згідно даної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується зазначеною вище постановою, наявною в матеріалах справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 15.9 (г) ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки відповідачем, інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Новіковою К.В., не надано доказів правомірності свого рішення, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а постанова серії ПС3 №068171 по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вимога позивача про закриття провадження по справі за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки компетенція суду при розгляді адміністративної справи не поширюється на розгляд самої справи по суті про адміністративне правопорушення, що передбачене п.3 ч.2 ст.17 КАС України.

У той же час вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., задоволенню не підлягаюсть виходячи з наступного.

В обґрунтування зазначеної вимоги позивач посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було завдано моральних страждань, які були викликані переживаннями внаслідок приниження її гідності, престижу та ділової репутації, а також причинено шкоду здоров'ю, у зв'язку з чим з 02.03.2016 року вона був змушений звернутись до лікарів та їй поставили діагноз вегето-судинний криз, а після проведення допліграфічного обстеження магістральних судин голови та шиї 04.03.2016 року з'ясувалось, що вона має еко-ознаки субклінічного атеросклерозу, гіпертонічної (гіпотонічної) ангіопатії з формуванням структурних змін у судинній стінці голови. Крім того, ним були понесені витрати, пов'язані зі зверненням до лікаря-невропатолога. На підставі даного обстеження 04.03.2016 року вона придбала ліки та процедури на загальну суму 574,02 грн., у зв'язку з чим позивач просив стягнути і моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 5000 грн.

Однак, в порушення вимог ст.71 КАС України позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував наявність причинного зв'язку між притягненням її до адміністративної відповідальності та наявності захворювання, яке виникло у неї після винесення оскаржуваної постанови. Не надано позивачем і будь-якого переконливого обґрунтування спричинення їй діями відповідача моральних страждань, які виникли внаслідок приниження її гідності, престижу та ділової репутації.

Крім того, відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення, проте позивачу було відмовлено в частині позовних вимог щодо закриття провадження по справі.

Одночасно, відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов?язків. Однак позивачем до участі у справі Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська в якості відповідача не залучалось, вимоги до нього не ставились.

В частині вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу, суд вважає безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) відноситься до умов, що визначаються в договорі про надання правової допомоги.

В даному випадку факт надання позивачу правової допомоги підтверджений укладеним між ним та адвокатом договором про надання правової допомоги 2/3 від 02.03.2016 року та квитанцією про сплату 5000,00 грн. за цим договором. Судом встановлено також, що позивач та її представник, що надавав їй також правову допомогу,як адвокат, є подружжям, що визнається сторонами. Згідно ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, фактично витрати позивачем не понесені, оскільки залишились у сумісній власності останньої.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 71, 104, 122, 159, 160, 163, 171-2 Кодексу адімінстративного судовчинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Новікової Крістини Володимирівни про визнання дій протиправними,скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі, стягнення моральної шкоди,- задовольнити частково.

Визнати дії інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Новікової Крістини Володимирівни в частині винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №068171 від 02 березня 2016 року щодо ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02 березня 2016 року серії ПСЗ №068171 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, винесену інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Новіковою Крістиною Володимирівною.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У стягненні судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: