Справа № 643/4054/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 р. Справа № 643/4054/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2016р. по справі № 643/4054/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

06.04.2016 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просить, визнати протиправним рішення відповідача від 24.03.2016 року щодо відмови позивачу у переведенні з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2016 року; зобов'язати відповідача перевести з 24.03.2016 року позивача з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2016 року.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне врахування судом першої інстанції фактичних обставин та норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 1994 року знаходиться на пенсійному обліку у відповідача.

З 27.10.1994 року по 11.12.2006 року позивач отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 11.12.2006 року по цей час позивач отримує пенсію за віком призначену відповідно до умов Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

24.03.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення її на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та при призначенні пенсії застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2016 року.

Протоколом відповідача про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій від 24.03.2016 року позивачу відмовлено у задоволенні названої заяви.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про те, що після задоволення заяви позивача відбудеться зменшення розміру її пенсії.

Суд першої інстанції керувався п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що за рахунок коштів Пенсійним фондом України (далі - ПФУ) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсій за віком; пенсій по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 статті 45 даного Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній страві, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведення з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Матеріали справи свідчать про те, що протоколом відповідача про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій від 24.03.2016 року було відмовлено позивачу при переведенні з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у 2016 році з 24.03.2016 року.

Представником відповідача на вимогу суду апеляційної інстанції наданий наказ №16 від 20.01.2016 року «Що розгляду спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду» відповідно до якого з метою правильності та своєчасності розгляду спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова призначено відповідальних за розгляд спірних питань, які виникають при призначення (перерахунку) та виплати пенсій в управлінні.

Колегія суддів, вважає, що викладені вище приписи ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказують на обов'язковість прийняття пенсійним органом за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів рішення про призначення (перерахунок) чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії.

З таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем в порушення вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не було прийнято рішення з питання вказаного позивачем у заяві, а розглянуто дане питання на засідання комісії рішення якого оформлено протоколом, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та даний протокол - підлягає скасуванню.

Дана правова позиція узгоджується з позицією висловленою Верховним Судом України у постанові від 22.04.2014 року.

З приводу частини позовних вимог про зобов'язання відповідача перевести з 24.03.2016 року позивача з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2016 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем були подана до відповідача заява про переведення з одного виду на інший вид пенсії від 24.03.2016 року разом з заявою про застосуванням при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2016 року.

Представником відповідача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції зауважувалось на тому, що на цей час позивачу виплачується пенсія у попередньому розмірі та незастосування бажаного позивачем при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2016 року відбулось у зв'язку із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Так, на думку відповідача, позивачу вже була призначена пенсія на умовах Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому слід застосувати показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками з таких підстав.

Аналізуючи викладені вище приписи частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, колегія суддів дійшла до висновку, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу у 1994 році була призначена первісно пенсія по інвалідності відповідно до умов Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згодом пенсія за віком відповідно до норм Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», тобто станом на 24.03.2016 року позивач вперше звернулась за отриманням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Дана позиція узгоджується з правовим висновком наданим Верховним Судом України у справі №21-4123а15.

В силу приписів статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовуються у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Колегія суддів, вважає, що відповідача слід зобов'язати повторно розглянути заяву позивача від 24.03.2016 року з доданою до нею заявою про застосування при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії у 2016 року, та врахувати правові позиції викладені Верховним судом України, оскільки вони мають обов'язковий характер для всіх суб'єктів владних повноважень.

Щодо доводів відповідача, які були підтримані судом першої інстанції про обґрунтоване застосування ним п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під час задоволення заяви позивача в частині переведення на інший вид пенсії та виплати їй у попередньому розмірі пенсії, то колегія суддів вважає їх хибними.

Згадана вище норма Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», каже, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі пенсію.

Колегія суддів, вважає що дана норма не може регулювати даний спір оскільки стосується перерахунку пенсій, які відбувались під час введення в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в своїй позовній заяві просив про зобов'язання відповідача призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2016 року, колегія суддів вважає дані позовні вимоги передчасними, оскільки відповідачем не у належний спосіб застосовані правила ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом першої інстанції під час прийняття судового рішення було допущено порушення норми матеріального права, а саме: ст.45 Закону України «Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому судове рішення підлягає скасуванню.

Виходячи із викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суд першої інстанції - скасуванню.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2016р. по справі №643/4054/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Скасувати протокол Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій від 24.03.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2016 року про переведення з одного виду пенсії на інший.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 21.06.2016 р.