Справа № 804/16017/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 р. Справа № 804/16017/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4П,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області у якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №5528-15 від 27.10.2016 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 16 666, 67 грн. до сплати ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в силу приписів пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України новий транспортний податок не може застосовуватися в 2015 бюджетному році.

Позивач, що зявилась у судове засідання, позов підтримала та надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача, що зявилась у судове засідання, позов не визнала на основі того, що приписи ПК України, якими було запроваджено транспортний податок, не лише прийняті пізніше ніж положення пп. 4.1.9 п. 4.1 статті 4 ПК України, але й у порівнянні з ним є спеціальними нормами.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником легкового автомобілю НОМЕР_1 з об'ємом циліндрів двигуна 3200 куб.см., 2010 року випуску, який вперше зареєстрований в Україні 30.07.2010 року.

19 листопада 2015 року ОСОБА_3 було отримано податкове повідомлення-рішення № 5528-15 від 27.10.2016 року, складене Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідно до якого позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 16 666,67 грн. та встановлений граничний строк його сплати в 60 днів з дня вручення цього податкового повідомлення-рішення.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодекс України.

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

При цьому, статтею 7 ПК України передбачені загальні засади встановлення податків і зборів. Зокрема, п. 7.1 вказаної статті передбачено, що під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи як: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування:

ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства (п. 7.3 статті 7 11К України).

Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і зборів порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71 -VIII, згідно з яким, зокрема викладено статтю 267 Податкового кодексу України в іншій редакції та запроваджено транспортний податок.

Статтею 10 ПК України визначено, що податок на майно, в склад якого, відповідно до п. п. 265.1.2 п. 265.1 ст. 265 ПК України входить транспортний податок, належить до місцевих податків. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до п.п.12.1.2 п.12.1 ст.12 ПК України Верховна ОСОБА_1 України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних та міських рад.

Пунктом 12.3 статті 12 ПКУ визначено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 нього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Також, згідно пункту 24 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодекс) України.

Крім того, норми п. п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПКУ передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному період), в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змій (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Дніпропетровською міською радою 28.01.2015 року було прийнято рішення № 7/60 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року № 5/6 «Про місцеві податки і збори», яким було установлено на території міста серед інших податків, також транспортний податок.

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року не змінює вид податку, а запроваджує новий.

Згідно п.п. 14.1.163 п. 14.1 ст. 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Датою початку використання (введення в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користування та/або ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами і дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

Відповідно до п.1.3 глави 1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них. затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України 11.08.2010 за № 379, перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Відтак відносини, що виникають у сфері справляння транспортного податку регулюються принципами податкового законодавства, а саме статтею 267 ПК України.

Відповідно до пункту 267.1. статті 267 Податкового кодексу платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункт) 207.2. статті 267 ПК України є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндра понад 3000 куб. см.

Згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 263.1 статті 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку за календарний рік у розмірі 25000.00 гри. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2. цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. (п.п. 267.5.1. п.267.5 ст. 267 ПК України).

Відповідно до підпункту 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні на розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10 - денний строк після закінчення календарного місяця подати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Відповідно до підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідачем згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54. п. 267.6 ст. 267 ПК України винесено податкове повідомлення-рішення № 5528-15, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 16 666.67 грн. який підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Форму податкового повідомлення рішення, що направлено позивачеві, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 28.11.12 у додатку 1до до Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Відповідно до затвердженої форми податкового повідомлення рішення у ньому зазначається дата його складання.

У податковому повідомленні-рішенні, що оскаржено, не зазначено дати його складання, оскільки вказана в ньому дата на момент складання рішення ще не настала, що є порушенням вимог вищевказаного наказу.

Оскільки податкове повідомлення рішення, що оскаржено не відповідає вимогам, зазначеним у Порядку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 28.11.12, то воно є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №5528-15 від 27.10.2016р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаціний код НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 487, 20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 25 січня 2016 року

Суддя ОСОБА_1