Справа № 813/763/16
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо залишення позовної заяви без розгляду

14 червня 2016 року Справа № 813/763/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Львівської обласної ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 5 від 19.11.2015 року «Про обрання першого заступника та заступника голови обласної ради».

19.04.2016 року за вх. № 9577 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України /а.с.19-23/, у звязку з пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що для подання вказаного позову встановлюються строки визначені ч. 4 ст. 99 КАС України. У звязку з тим, що позивачем вчинялись дії, спрямовані на досудове вирішення вказаного спору, шляхом звернення до відповідача в порядку, передбаченому ст.ст. 13, 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», із депутатським зверненням від 04.12.2015 року щодо законності рішення Львівської обласної ради № 5 від 19.11.2015 року «Про обрання першого заступника та заступника голови обласної ради». Відповідно до листа № 4-336 від 28.12.2015 року позивачу надано відповідь на його депутатське звернення. Оскільки, за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду лише 03.03.2016 року, на переконання відповідача, ним пропущено місячний строк звернення до суду з вказаним позовом, а тому таку слід залишити без розгляду.

Представник відповідача вказане клопотання підтримав, просив таке задовольнити, а позовну заяву залишити без розгляду.

Представник позивача проти вказаного клопотання заперечив повністю з підстав, викладених у письмовому запереченні на вказане клопотання /а.с.39-41/. Зазначив, що оскільки чинним законодавством України не визначено досудового порядку врегулювання спорів між депутатом місцевої ради та відповідною місцевою радою, звернення позивача до відповідача із депутатським запитом в силу закону не може розцінюватись як намагання врегулювати спірні правовідносини, оскільки є інструментом депутатської діяльності, а тому до таких застосовуються положення ч. 2 ст. 99 КАС України, а не ч. 4 ст. 99 КАС України, як вважає відповідач. Пояснив, що відповідач у своєму клопотанні не вказує, з якого саме моменту слід відраховувати місячний строк звернення до суду, оскільки будь-які докази конкретної дати одержання позивачем відповіді на депутатське звернення відсутні та до матеріалів справи не долучені. Крім того, позивач згідно з відомостями військового квитка, виданого 20.10.1987 перебував на військовій службі у Збройних силах України з 04.02.2015 року до 30.03.2016 року, під час проходження якої позивач брав участь у бойових діях, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, виданого 08.09.2015 року. Зауважив, що перебуваючи на військовій службі, позивач не міг дізнатись про відповідь голови ЛОР, оскільки таку не скеровано позивачу за місцем проходження військової служби. Не зважаючи на те, що дійсно існували обставини, які реально були перешкодою для позивача звернутися із позовом до суду, ОСОБА_3, в той же час, дотримався строків звернення до суду із вказаним позовом в межах шестимісячного строку звернення до суду передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, оглянув матеріали справи, що мають значення для його вирішення, та керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таке звернення реалізовується шляхом предявлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції (ст. 104 КАС України).

Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень (ч.ч. 1 - 4 ст. 99 КАС України).

З врахуванням викладеного, на переконання суду, адміністративний позов може бути подано у строк, визначений Кодексом адміністративного судочинства України, за умови, що спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, не установлено іншого строку звернення до суду. Початком перебігу цього строку слід вважати момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У випадку, передбаченому ч. 4 ст. 99 КАС України початком перебігу строку звернення до суду слід вважати день, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) зупинення провадження у справі;

3) закриття провадження у справі;

4) закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Так, судом встановлено, що 19.11.2015 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення № 5 «Про обрання першого заступника та заступника голови обласної ради» /а.с.6/.

04.12.2015 року позивач звернувся із депутатським зверненням до голови Львівської обласної ради, в якому просив вжити заходів, спрямованих на усунення порушень та приведення у відповідність до чинного законодавства України вказаного оскаржуваного рішення /а.с.24-25/.

28.12.2015 року відповідно до листа № 4-336 позивачу надано відповідь «Про розгляд депутатського звернення» /а.с.26-30/.

Суд не бере до уваги покликання представника відповідача щодо того, що звернення до відповідача із депутатським зверненням є способом досудового врегулювання спору, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» Депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Таким чином, справедливими є покликання представника позивача, що позивач як депутат Львівської обласної ради застосував один із інструментів депутатської діяльності, та звернувся до голови Львівської обласної ради із відповідними вимогами щодо вжиття заходів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством, яке регулює правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, не передбачено можливості досудового порядку вирішення спору. В той же час, як зазначалось вище, депутатське звернення це вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, яку компетентна особа зобовязана розглянути та надати відповідь у встановлений законодавством строк.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Вказаному конституційному положенню кореспондують положення ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Зокрема, системний аналіз вказаного закону не передбачає депутатське звернення як законодавчу процедуру досудового врегулювання спору.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що депутатське звернення позивача не є скаргою в розумінні ч. 4 ст. 99 КАС України, а відповідь голови Львівської обласної ради за результатами розгляду такого не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому до вказаних правовідносин не можуть застосовуватись положення ч. 4 ст. 99 КАС України.

Таким чином для подання адміністративного, щодо вказаних спірних правовідносин слід застосовувати положення ч. 2 ст. 99 КАС України.

Оскільки оскаржуване рішення прийнято 19.11.2015 року, строк звернення до суду завершується 20.05.2016 року, позивач звернувся до суду із вказаним позовом в межах строку.

Вищенаведене та встановлені фактичні обставини справи дають підстави для висновку, що днем, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, є день ознайомлення із оскаржуваним рішенням відповідача.

Оскільки дана позовна заява подана до суду 03.03.2016 року, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції суду, відтак, суд вважає, що позивачем не пропущено встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

З врахуванням викладеного, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим, у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 99, 100, 121, 155, 158-160, 165, 167 КАС України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала про відмову в залишення позовної заяви без розгляду окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду прийняте за результатами розгляду справи.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.06.2016 року.

Суддя Кравців О.Р.