Справа № 2а/501/37/15
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ К/800/37358/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Мороза В.Ф., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Іллічівської міської ради Одеської області та виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 08 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року

у справі № 2а/501/37/15

за позовом малого приватного підприємства «Гавань»

до виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області та Іллічівської міської ради Одеської області

про визнання незаконним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2007 року мале приватне підприємство «Гавань» (далі - МПП «Гавань») звернулось до Іллічівського міського суду Одеської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області (далі - Виконком) та Іллічівської міської ради Одеської області (далі - Рада) про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 29.03.2007 №365 «Про скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 23 лютого 1995 року №92 «Про оформлення права тимчасового користування земельною ділянкою МПП «Гавань».

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 08.05.2015, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2015, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Рада та Виконком оскаржили їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржники просили скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, рішенням Виконкому від 29.03.2007 № 365 «Про скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 23 лютого 1995 року № 92 «Про оформлення права тимчасового користування земельною ділянкою МПП «Гавань» було скасовано рішення № 92 у зв'язку з внесенням протесту прокурором м. Іллічівська та встановленням, що це рішення суперечить вимогам законодавства. В оспорюваному рішенні зазначено, що надання земельних ділянок у користування в містах здійснюється міськими радами, а не виконавчими комітетами. Крім того, будівництво об'єкту виконується МПП «Гавань» без дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (строк дії попереднього дозволу закінчився у 2001 році), земельна ділянка не використовується МПП «Гавань» для забудови протягом трьох років підряд, а підприємство самовільно використовує зайву, ніж було виділено, частку земельної ділянки у розмірі 0,02 га.

Також судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Виконкому від 23.02.1995 № 92 «Про оформлення права тимчасового користування земельною ділянкою МПП «Гавань» вирішено оформити право тимчасового користування земельною ділянкою строком на 20 років, площею 0,035 га, розташованою в м. Іллічівську Одеської області, вул. Героїв Сталінграду кут вул. Леніна, МПП «Гавань», для будівництва пивбару.

На підставі вказаного рішення від 23.02.1995 № 92, яке 19.10.1995 було затверджене рішенням Ради № 72-ХХІІ, та на його виконання між Радою і МПП «Гавань» укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (зареєстрований 08.10.1997 під № ОД-29-207), на підставі якого МПП «Гавань» отримало в користування земельну ділянку площею 0,035 га строком на двадцять років.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оспорюване рішення Виконкому від 29.03.2007 № 365 не ґрунтується на вимогах Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Конституції України, оскільки рішення від 23.02.1995 № 92 є актом індивідуальної дії, який було виконано та реалізовано, а тому воно не може бути самостійно скасоване органом місцевого самоврядування, який його прийняв.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною дев'ятою статті 59 цього Закону рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною десятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, в Рішенні № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

У справі, що розглядається, суди встановили, що на підставі рішення Виконкому від 23.02.1995 № 92 ня між Радою і МПП «Гавань» укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди (зареєстрований 08.10.1997 під № ОД-29-207), на підставі якого МПП «Гавань» отримало в користування земельну ділянку площею 0,035 га строком на двадцять років.

Зазначене рішення Виконкому є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а тому не може бути в подальшому скасований органом місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 21-1457а15.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо скасування рішення Виконкому від 29.03.2007 №365 «Про скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 23 лютого 1995 року № 92 «Про оформлення права тимчасового користування земельною ділянкою МПП «Гавань», яким протиправно скасовано рішення цього ж органу місцевого самоврядування, що вичерпало свою дію.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права, установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Іллічівської міської ради Одеської області та виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області відхилити.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 08 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

В.Ф. Мороз

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель