Справа № 804/2340/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 р.Справа №804/2340/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській обла до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, -
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг, яку у добровільному порядку не сплачує, що завдає збитків державі.
Представник позивача клопотав про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Відповідач та його представник до суду не прибули, причин неявки не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, заперечень на позовну заяву не надано. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 121 Конституції України, статей 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Підставою для звернення керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до суду з цим позовом є порушення економічних інтересів держави з боку ОСОБА_3, що полягає у невиконанні відповідачем обовязку, покладеного статтею 67 Конституції України щодо сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом, та, як наслідок, недоотримання Державою визначених Бюджетним кодексом України, Податковим кодексом України податків і зборів.
Судом встановлено, що у звязку із відсутністю у Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області коштів на сплату судового збору остання не мала можливості реалізувати власні повноваження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) знаходиться на обліку у Західно-Донбаській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник орендної плати за землю.
Податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу поштою та вручені 4 січня 2016 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
З урахуванням викладеного суд зазначає про підтвердження матеріалами справи наявності у відповідача заявленого до стягнення податкового боргу перед бюджетом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Положеннями пункту 129.1.1 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19.1 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.
Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено додержання контролюючим органом строків звернення до суду.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення, оскільки доказів добровільного погашення сум узгодженого податкового боргу відповідачем не надано.
Відмовляючи у задоволенні клопотання заявника про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору на користь прокуратури Дніпропетровської області, суд виходить із того, що згідно положень частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Таким чином, на день розгляду справи судом, чинне законодавство містить заборону на стягнення з відповідача здійснених судових витрат субєктом владних повноважень, будь-який інший порядок повернення субєкту владних повноважень здійснених судових витрат законодавством не передбачений.
Оскільки суд при вирішенні вимог, заявлених у позовних заявах та клопотаннях, керується виключно нормами та вимогами, встановленими в нормативних актах, суд не може без наявності відповідної норми перебирати на себе функції законодавчого органу, та в даному випадку встановлювати порядок повернення здійснених судових витрат субєкту владних повноважень, що може бути визначено виключно законами України.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 17 червня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1