Справа № 335/4582/16-а
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4582/16-а 2-а/335/135/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Корягіній Ю.С., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, який було уточнено.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що працював в органах прокуратури та 01.05.2004 року набув право на пенсію за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" в редакції, що діяла на той час, та йому була призначена пенсія за вислугу років, обмежень максимального розміру пенсії на час її призначення встановлено не було. З часу призначення пенсії та до 07.09.2011 року позивач продовжував працювати в органах прокуратури.

06.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м Запоріжжя із заявою про перерахунок розміру пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) з розміру 90 % від суми місячного заробітку відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", додатково надавши довідку Генеральної прокуратури України № 18-526 зп від 25.03.2016 року про заробітну плату, починаючи з 01.12.2015 року.

Однак Позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України „Про прокуратуру".

Позивач вважає, що зазначена відмова УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя є неправомірною, оскільки умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру", у зв'язку з чим Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просить визнати дії Відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-526 зп від 25.03.2016 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати неправомірними та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити йому перерахунок пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-526 зп від 25.03.2016 року про розмір заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01.12.2015 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України відповідач надав суду заперечення проти позову, відповідно до змісту яких заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.05.2004 року набув право на пенсію за вислугою років, на підставі ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" в редакції, що діяла на той час, та йому нарахована пенсія. 05.09.2011 року позивача було звільнено з органів прокуратури за наказом Генеральної прокуратури № 2891 від 05.09.2011 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років. Страховий стаж Позивача склав 31 рік 11 місяців 4 дні, у тому числі стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах - 24 роки 1 місяць 4 дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністартивні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії ); безсторонньо ( неупереджено ); добросовісно; розсудливо; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія ). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативні акти не мають зворотної сили у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Принципи соціальної держави втілено у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1996 року, Європейської соціальної хартії (переглянутій) в 1996 році, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, рішення Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі ст. 12 Європейської соціальної хартії, держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення, тощо.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" № 1013 від 09.12.2015 року, яка застосовується з 01.12.2015 року, підвищено на 25 відсотків посадові оклади, розміри яких затверджено, у тому числі, Постановою Кабінету Міністрів України „Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" № 505 від 31.05.2012 року.

Згідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (у редакції від 09.08.2003 року, що діяла на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 12 ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), обчислення (перерахунок)пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи із розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Також, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково наданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім цього, відповідно до ч. ч. 17, 18 Закону України „Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення, реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) внесено нову норму, згідно з якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремих категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсій до 80 відсотків місячного заробітку.

Згідно до п. 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення, реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року (Закон набув чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, внесені зміни до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) щодо розміру пенсій у відсотках стосується порядку призначення пенсій прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсій різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсій за вислугою років прокурорам і слідчим, є ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії). Виходячи з цього, перерахунок пенсій працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмежень її граничного розміру, що діяла на час призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", „Про статус народного депутата України", „Про Кабінет Міністрів України", „Про судову експертизу", „Про Національний банк України", „Про службу в органах місцевого самоврядування", „Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд приходить до висновку, що зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 стосуються порядку призначення пенсій прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, свою позицію зі спірного питання висловив Верховний Суд України у постановах від 10.12.2013 року (справа № 21-348а13) та від 17.12.2013 року (справа № 21-445а13), зазначивши, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та, враховуючи, що виплата пенсії носить постійний характер, чітко встановлений законодавством, суд вважає необхідним не визначати кінцевого періоду перерахування грошового утримання та зобов'язати Відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-526 зп від 25.03.2016 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (в редакції, що була чинна на 09.08.2003 року), починаючи з 01.12.2015 року, а також виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

У відповідності до ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, Конституцією України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-526 зп від 25.03.2016 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-526 зп від 25.03.2016 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (в редакції, що була чинна на 09.08.2003 року), починаючи з 01.12.2015 року, а також виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.В. Калюжна