Справа № 826/16247/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 червня 2016 року № 826/16247/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенське» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Преображенське» (надалі також - позивач) з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі - відповідач), в якій просило:

- визнати бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг щодо нагляду за діяльністю фінансової установи, a caмe Приватного акціонерного товариства «СК «Брокбізнес» незаконною;

- зобов'язати Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг провести перевірку діяльності ПрАТ «СК «Брокбізнес» щодо факту отримання страхового відшкодування за договорами перестрахування відповідальності, укладеними зі страховою компанією Swiss Reinsurance Company (Швейцарія) в розмірі 50% від суми, яка підлягала відшкодуванню на користь ТОВ «Преображенське» за договором №009/03/09061/008СГ. Про результати перевірки повідомити ТОВ «Преображенське» шляхом направлення результатів перевірки на адресу: 70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Спартаківська, 92;

- стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вулиця Б. Грінченка, 3) судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем допущено бездіяльність щодо нагляду за діяльністю фінансової установи - Приватного акціонерного товариства «СК «Брокбізнес», внаслідок чого завдано шкоди законним правам позивача, з огляду про що позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості за безпідставності.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

З позовної заяви вбачається, що 12.04.2012 року ТОВ «Преображенське» уклало зі Страховою Компанією «Брокбізнес» Договір добровільного комплексного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарської культури №009/03/09061/008СГ, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані з володінням та (або) користуванням та (або) розпорядженням майбутнім (очікуваним) урожаєм сільськогосподарської культури, - озимої пшениці загальною площею посіву 3 099,1, розміщеної на території Оріхівського та Великобілозерського району Запорізької області та Джанкойського району Автономної республіки Крим.

Також позивач зазначає, що протягом квітня - травня 2012 року Договору, на полях ТОВ «Преображенське» стався страховий випадок, передбачений Договором - посуха, що стало причиною втрати значної кількості майбутнього врожаю. Факт настання посухи підтверджено Довідкою Регіонального центра з гідрометеорології в Автономній республіці Крим від 14.05.2012 р. №520 та Довідкою про агрометеорологічні умови на території Запорізької області у період 25 квітня-10 травня 2012 р. від 15.05.2012 р. № 26-30/1245.

З пояснень позивача слідує, що в подальшому, у зв'язку з настанням страхового випадку ТОВ «Преображенське» 13 липня 2012 року звернулося до СК Брокбізнес з заявою про відшкодування вартості недобраної озимої пшениці Аграрному фонду, вигодонабувачу за договором страхування.

Листом від 23.08.2012 року вих. №1534 страхова компанія не заперечуючи факту настання страхового випадку, повідомила, що не має підстав для виплати страхового відшкодування за договором, оскільки згідно результатів розрахунку, проведеного СК Брокбізнес, розмір франшизи є більшим ніж розмір заподіяного збитку.

Однак, як зазначає позивач, СК Брокбізнес за договорами перестрахування відповідальності, укладеними зі страховою компанією Swiss Reinsurance Company (Швейцарія) отримала страхове відшкодування в розмірі 50% від суми, яка підлягала відшкодуванню на користь ТОВ «Преображенське» за договором №009/03/09061/008СГ.

При цьому, на переконання позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг з урахуванням повноважень, функцій та завдань, якими остання наділена в силу приписів Закону України «Про страхування» та Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що у свою чергу завдало матеріальної шкоди позивачеві.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, під бездіяльністю суб'єкта владних повноважень суд розглядає пасивну поведінку суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, та інтересів фізичних та юридичних осіб. Тобто така поведінка суб'єкта, відповідно до якої він повинен був вчинити певну дію, але не вчинив.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-III (далі - Закон №2664-III).

Згідно з п.п. 10, 12 ч. 1 ст. 28 Закону №2664-III, Нацкомфінпослуг, у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Відповідно до пп. 41 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1070 (далі - Положення), Нацкомфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

Як встановлено статтею 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» у разі порушення законів та інших нормативно - правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Нацкомфінпослуг застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до пункту 2 Положення, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг державним колегіальним органом.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 3 Положення основними завданнями Нацкомфінпослуг є здійснення в межах своїх повноважень державного регулювання та нагляд за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері та захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

В той час, пунктом 5 статті 37 Закону України «Про страхування» Нацкомфінпослуг має право проводити тематичні перевірки діяльності страховика у випадках необхідності перевірки фактів, викладених у скаргах, заявах, зверненнях страхувальників.

Статтею 26 Закону України «Про страхування» визначено, що відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

З системного аналізу норм чинного законодавства слідує, що перевірки діяльності страховика на предмет дотримання приписів Закону України «Про страхування» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг можуть проводитись виключно у випадках необхідності перевірки фактів, викладених у скаргах, заявах, зверненнях страхувальників.

Однак, в ході судового розгляду справи встановлено, що скарг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенське» до Нацкомфінпослуг щодо порушення Страховою Компанією «Брокбізнес» приписів Закону України «Про страхування», не надходило, з огляду про що суд приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносин бездіяльності відповідача, відтак позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими та безпідставними та не підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовна вимога про зобов'язання відповідача провести перевірку діяльності ПрАТ «СК «Брокбізнес» щодо факту отримання страхового відшкодування за договорами перестрахування відповідальності, укладеними зі страховою компанією Swiss Reinsurance Company (Швейцарія) в розмірі 50% від суми, яка підлягала відшкодуванню на користь ТОВ «Преображенське» за договором №009/03/09061/008СГ, є похідною від первісної позовної вимоги, а відтак задоволенню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур