Справа № 398/1892/16-а
Суддя: Ковальова О. Б.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1892/16-а
УХВАЛА

Іменем України

"17" червня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б., розглянувши у письмовому провадження в м. Олександрії подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, де боржник Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, стягувач ОСОБА_2

про заміну способу і порядку виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області звернувся до суду з поданням, де просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а - 833/10 року від 08.08.2013 року та №2а-833/10 від 08.08.2013 року Олександрійським міськрайонним судом шляхом стягнення з Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 суму по перерахунку та виплаті підвищення пенсії, які згідно розрахунку складають: 11456,08 грн., 3604,83грн. та 47241,66грн..

Сторони про час та місце слухання справи повідомлені в установленому законом порядку. Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області подало письмові заперечення на подання, в яких зазначає, що вважає подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного Управління юстиції у Кіровоградській області безпідставним з наступних підстав:

За правилами ст. 263 КАС України підставою для зміни способу чи порядку виконання рішення суду є неможливість його виконання. Тому відсутність в органу ПФУ коштів на погашення нарахованих ним сум, виплата яких буде здійснена після відповідного фінансування з державного бюджету, свідчить про можливість виконання рішення суду, хоч і за певних умов. Отже, підстави для зміни способу і поряду виконання судового рішення відсутні. Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття СУДОМ нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 23 Бюджетний кодекс України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фінансування витрат повязаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Вважають, що зміна на підставі ст. 263 КАСУ способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 162 КАСУ при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 року (справа № 21-394а14) та від 17.02.2015 року (справа № 21-622а14). У зв'язку з викладеним, вважають, що відсутні будь-які правові підстави для задоволення подання державного виконавця щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду на стягнення з управління боргу в розмірі 11 456.08 грн., 3604,83грн. та 47241,66грн.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено наступне.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2008 року було відмовлено в задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія Кіровоградської області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії. Згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено. Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2008 року у справі № 2а-7808 скасовано. Дії Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія визнано незаконними та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія перерахувати та виплатити різницю пенсій ОСОБА_2 з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року, виходячи із розміру прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, шести прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. В іншій частині позову відмовлено.

За ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2010 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія було задоволено частково. Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2008 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2009 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія зобовязано перерахувати та виплатити різницю пенсій ОСОБА_2 з 18.12.2006 року по 31.12.2007 року, виходячи з розміру прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, шести прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум за цей період. В решті позовних вимог відмовлено. Згідно постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія здійснити перерахунок та виплату йому за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням здійснених виплат. В решті вимог залишено без задоволення.

За ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 червня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, було скасовано постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2010 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2011 року, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія здійснити перерахунок з 18 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 рок та з 22 травня 2008 року розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначену ОСОБА_2 згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, не виконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі вищевказаного рішення суду, 08.08.2013 року був виданий виконавчий документ.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 10.12.2015 року, відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа №2а-833/10.

Відповідно до статті 2 Закону України від 5 червня 2012 року «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту. При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України та вимоги подання державного виконавця, вбачається, що заявник просить суд фактично змінити зміст резолютивної частини постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі Кіровоградської області листом № 10528/12-26 від 11.12.2015 року повідомило про те, що ОСОБА_2 було частково проведено перерахунок пенсії, відповідно до рішень суду.

Судом встановлено, що виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, а отже підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції відсутні.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України ).

За таких обставин державний виконавець просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження Олександрійського міськрайонного суду під час прийняття вищевказаної постанови. Відповідно до ст., ст. 198, 223 КАС України, повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 263 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, де боржник Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, стягувач ОСОБА_2 - про зміну способу і порядку виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя :