Справа № 826/19126/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 червня 2016 року № 826/19126/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальспецмонтаж"
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стальспецмонтаж" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2015 № та № .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання позивачу нараховані за результатами камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку - юридичних осіб. Підставою для нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що ТОВ "Стальспецмонтаж" несвоєчасно сплачено самостійно визначене грошове зобов'язання. Позивач, не погоджуючись з таким висновком податкового органу зазначає, що 23.07.2014 товариством за реєстровим № було подано уточнюючий розрахунок, оскільки при заповненні звітної податкової декларації платника з єдиного податку за І квартал 2014 року (реєстровий № від 16.04.2014) була допущена арифметична помилка, так як в формі звіту в графі 22.1 вказана ставка єдиного податку 7%, замість діючої 5%. Крім того, 08.12.2014 ТОВ "Стальспецмонтаж" сплатило податковий борг в розмірі 1319,75 грн. (платіжне доручення № 330).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що ТОВ "Стальспецмонтаж" несвоєчасно сплачено самостійно визначене грошове зобов'язання за єдиним податком з юридичних осіб за І квартал 2014 року у сумі 54 169,07 грн. (затримка 64 дні), за І півріччя 2014 року у сумі 1 266,69 грн. (затримка 92 дні) та за ІІІ квартали 2014 року у сумі 1 319,75 грн. (затримка 19 днів), що і стало підставою для застосування штрафних санкцій в розмірах 10% та 20%.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2014 року позивачем в електронній формі подано податкову декларацію платника єдиного податку - юридичних осіб (реєстровий № ) за І квартал 2014 року, в якій позивач у графі 22 (сума єдиного податку за податковий (звітний) період (р. 22.1 + р.22.2 + р.22.3)) визначив суму 190 066,94 грн., зокрема, в графі 22.1 (сума єдиного податку за ставкою 7% (р.17 х 7%)) зазначивши 190 066,94 грн.

Водночас, ТОВ "Стальспецмонтаж" відноситься до VI групи платників єдиного податку, для яких передбачена ставка у розмірі 5 відсотків доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом.

У зв'язку з чим, 23.07.2014 позивачем в електронній формі подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку - юридичних осіб (реєстровий № ) за І квартал 2014 року, в якій товариство відобразило у графі 22 (сума єдиного податку за податковий (звітний) період (р. 22.1 + р.22.2 + р.22.3)) правильну суму в розмірі 135 762,10 грн., а в графі 27 (сума податку, яка зменшує зобов'язання у зв'язку з виправленням помилки) зазначило суму в розмірі 54 304,84 грн.

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного податку - юридичних осіб.

За результатами перевірки складено акт від 16.02.2015 № 107/26-54-15-04-13, яким встановлено, що на порушення пункту 295.3 статті 295 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності» від 04.11.2011 № 4014-ІV, платником несвоєчасно сплачено єдиний податок - юридичних осіб, зокрема:

- податковою декларацією платника єдиного податку - юридичної особи № від 16.04.2014 визначено податкове зобов'язання в розмірі 190 066,94 грн., граничний термін сплати якого 20.05.2014 - 16.05.2014 зараховано суму в розмірі 135 762,10 грн. (платіжне доручення № 149); крім того, платником зменшено платіж на суму 54 304,84 грн., згідно уточнюючої декларації № від 23.07.2014;

- податковою декларацією платника єдиного податку - юридичної особи № від 30.07.2014 визначено податкове зобов'язання в розмірі 269 396,79 грн., граничний термін сплати якого 19.08.2014 - 19.08.2014 зараховано суму в розмірі 269 396,79 грн. (платіжне доручення № 236), крім того, 19.11.2014 зараховано суму в розмірі 49 081,49 грн. (платіжне доручення № 300);

- податковою декларацією платника єдиного податку - юридичної особи № від 05.11.2014 визначено податкове зобов'язання в розмірі 111 081,49 грн., граничний термін сплати якого 19.11.2014 - 08.12.2014 зараховано суму в розмірі 1319,75 грн. (платіжне доручення № 330).

Відповідальність за несплату узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків передбачена статтею 126 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 16.02.2015 № 107/26-54-15-04-13 відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 02.03.2015:

- № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 131,98 грн. (за затримку на 19 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 1319,8 грн.);

- № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 11 087,15 грн. (за затримку на 92, 64 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 55 435,75 грн.).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стальспецмонтаж", не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями від 02.03.2015 №, №, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із пунктом 294.1 статті 294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої - шостої груп є календарний квартал.

Відповідно до пункту 294.2 статті 294 Податкового кодексу України, податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Згідно із підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно із пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, з аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що платник податків зобов'язаний сплачувати суму узгодженого податкового зобов'язання протягом граничних строків, оскільки за порушення таких строків наступає відповідальність у вигляді застосування штрафної санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення від 02.03.2015 № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 11 087,15 грн. (за затримку на 92, 64 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 55 435,75 грн.).

Позиція відповідача ґрунтується на наступному: «На підставі даних КОР погашення грошових зобов'язань ТОВ "Стальспецмонтаж" здійснювалось наступним чином:

- згідно податкової декларації платника єдиного податку - юридичної особи за І квартал 2014 року (реєстраційний № від 16.04.2014) нараховано 20.05.2014 суму 190 066,94 грн., яку погашено 20.05.2014 у сумі 135 897,87 грн. за рахунок переплати та 23.07.2014 у сумі 54 169,07 грн. у зв'язку з поданням уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку - юридичної особи за І квартал 2014 року (реєстраційний № від 23.07.2014)».

Суд не погоджується з такими твердженнями податкового органу та зазначає, що 23.07.2014 позивачем в електронній формі подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку - юридичних осіб (реєстровий № ) за І квартал 2014 року, в якій товариство відобразило у графі 22 (сума єдиного податку за податковий (звітний) період (р. 22.1 + р.22.2 + р.22.3)) правильну суму в розмірі 135 762,10 грн. (замість 190 066,94 грн.), а в графі 27 (сума податку, яка зменшує зобов'язання у зв'язку з виправленням помилки) зазначило суму в розмірі 54 304,84 грн.

Крім того, як вбачається із даних КОР та заперечень відповідача, 20.05.2014 за рахунок переплати було погашено суму податкового зобов'язання позивача в розмірі 135 897,87 грн., тобто в більшому розмірі, ніж підлягало сплаті (враховуючи подану уточнену декларацію).

Таким чином, відповідач дійшов хибного висновку, що позивачем, як платником єдиного податку - юридичною особою за І квартал 2014 року було порушено строки сплати податкового зобов'язання.

Крім цього, як вбачається із заперечень відповідача, згідно податкової декларації платника єдиного податку - юридичної особи за І-ше півріччя 2014 року (реєстраційний № від 30.07.2014) нараховано 19.08.2014 суму 269 396,79 грн., а сплачено за рахунок переплати було лише у розмірі 268 130,10 грн., у зв'язку з чим, відповідач дійшов висновку про виникнення у позивача недоїмки в сумі 1266,69 грн. (269 396,79 - 268 130,10), яка була погашена лише 19.11.2014 платіжним дорученням № 300.

Водночас, в акті перевірки від 16.02.2015 № 107/26-54-15-04-13 зазначено, що 19.08.2014 зараховано суму в розмірі 269 396,79 грн. (платіжне доручення № 236).

Крім того, згідно даних КОР також вбачається, що 19.08.2014 було проведено операцію щодо зарахування від позивача суми коштів в розмірі 269 396,8 грн.

Відтак, матеріалами справи спростовуються твердження відповідача про порушення строків сплати податкового зобов'язання з єдиного податку - юридичної особи за І-ше півріччя 2014 року.

Таким чином, суд встановив, що податкове повідомлення - рішення від 02.03.2015 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення від 02.03.2015 № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 131,98 грн. (за затримку на 19 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 1319,8 грн.), оскільки згідно податкової декларації платника єдиного податку - юридичної особи за ІІІ квартали 2014 року (реєстраційний № від 05.11.2014) нараховано 19.11.2014 суму 111 081,49 грн., яку погашено 19.11.2014 у сумі 109 761,74 грн. за рахунок переплати та 08.12.2014 у сумі 1319,75 грн.

Вищенаведені твердження відповідача підтверджуються даними КОР, відтак, суд встановив, що позивачем було порушено строки сплати податкового зобов'язання з єдиного податку - юридичної особи за ІІІ квартали 2014 року, оскільки кошти у сумі 1319,75 грн. були сплачені позивачем 08.12.2014 (даний факт не заперечується позивачем - т. 1, а.с. 5), в той час, як граничний термін сплати - 19.11.2014.

Таким чином, позовні вимоги в даній частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02.03.2015 № про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі 11807,15 (одинадцять тисяч вісімсот сім грн. 15 коп.) за єдиним податком з юридичних осіб.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов