Справа № 806/603/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м.Житомир справа № 806/603/16

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Черниш А.В.,

за участю: представника позивача - Лінкевича Я.Б.,

представника відповідача - Сладь Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування постанови від 09.03.2016 ВП №50391767,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 09 березня 2016 року ВП № 50391767. У обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ «Вишевичі Агротехніка» зазначало, що винесена відповідачем постанова про відкритті виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є незаконною та суперечить вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Так як спірна постанова винесена з порушенням строків, передбачених ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме провадження було відкрито пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) виконавчого провадження, в якому була винесена постанова про стягнення виконавчого збору.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з мотивів наведених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача в засіданні суду позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, на підставі доводів викладених у письмових запереченнях. Зазначила, що виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору відкрито вчасно, постанова від 09.03.2016 винесена на наступний робочий день після проставлення резолюції начальника Відділу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Судом з'ясовано, що 19 серпня 2015 року в межах виконавчого провадження № 47616437 з примусового виконання виконавчого напису № 1287, виданого 20.04.2015 приватним нотаріусом про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме майновий комплекс загальною площею 6159,4 кв.м. та знаходиться за адресою: Житомирська область, село Вишевичі, вулиця Леніна, 42, боржником у якому визначено ПАТ «Вишевичі Агротехніка», державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Сладь Т.П. прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 531590,83 грн.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2016 державний виконавець, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49, статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження № 47616437 з примусового виконання виконавчого напису № 1287, виданого 20.04.2015 приватним нотаріусом, закінчив і виділив в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору № 47616437 від 19.08.2015.

09 березня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Сладь Т.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 50391767), якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 47616437 виданої 19.08.2015 ВПВР УДВС про стягнення з ПАТ «Вишевичі Агротехніка» виконавчого збору в сумі 531590, 83 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 7 частини 2 вказаної статті Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно зі ч. 1 ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 25 Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим, частиною 6 статті 28 Закону встановлено, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до абзацу першого підпункту 3.7.4 пункту 3.7 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція), у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що для відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору встановлені спеціальні строки. Так, законодавцем визначено, що державний виконавець зобов'язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня після завершення виконавчого провадження, в якому виконавчий збір не стягнуто з боржника.

Судом безспірно встановлено, що постанова державного виконавця від 19.08.2015 (ВП № 47616437) про стягнення з ПАТ "Вишевичі агротехніка" виконавчого збору в розмірі 531590,83 грн боржником оскаржена не була, як на день прийняття оскаржуваної постанови, так і на день розгляду справи в суді ця постанова є чинною. Проте виконавчий збір у сумі 531590,83 грн з боржника досі не стягнуто.

Як видно із постанови державного виконавця від 03.03.2016 виконавче провадження № 47616437 закінчено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону, а тому постанова про стягнення виконавчого збору від 19.08.2015 підлягає примусовому виконанню як самостійний виконавчий документ. При цьому постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеної постанови повинна була бути винесена державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після завершення виконавчого провадження, а саме 04 березня 2016 року.

Натомість постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 47616437 виданої 19.08.2015 ВПВР УДВС про стягнення з ПАТ «Вишевичі Агротехніка» виконавчого збору в сумі 531590, 83 грн винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Сладь Т.П. лише 09 березня 2016 року, тобто поза межами строків, установлених ч. 6 ст. 28 Закону.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягала на тому, що спірна постанова винесена без порушення строків, визначених Законом, оскільки 09.03.16 є наступним робочим днем після отримання державним виконавцем 04 березня 2016 року виконавчого документа разом із доповідною запискою та резолюцією начальника від 04.03.16 щодо прийняття рішення по даному виконавчому провадженню.

Такі доводи представника відповідача, на думку суду, є безпідставними. Так як норма Закону, якою визначено спеціальний (скорочений) строк для відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, є імперативною. Приписами статті 28 Закону чітко визначено строк впродовж якого державний виконавець зобов'язаний винести відповідну постанову. При обчисленні цього строку визначальним є день прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження та виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, оскільки відлік строку розпочинається саме із цього дня, а не з настанням чи вчиненням якихось інших дій, зумовлених прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, суд звертає увагу на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження, якою завершено виконавче провадження № 47616437 та виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 19.08.2015, затверджена Начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області О.О. Невмержицьким у день її винесення - 03.03.2016.

Доповідна записка старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Сладь Т.П., зареєстрована 03.03.16, із резолюцією від 04.03.2016 повернута державному виконавця цього ж дня - 04.03.2016.

Отож, державний виконавець повинен був і міг прийняти постанови про відкриття виконавчого провадження в строк, передбачений Законом, зокрема 04 березня 2016 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У частині 1 статті 11 Закону закріплено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому "На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. "У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. "У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

З огляду на викладене, а також ураховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов переконання, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області під час відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з ПАТ "Вишевичі Агротехніка" виконавчого збору № 47616437 вищенаведених норм дотримано не було.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2016 року (ВП № 50391767) є протиправною, так як посадова особа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області під час її винесення діяла не на підставі норм Закону.

Окремо суд звертає увагу на те, що в силу приписів частини 1 статті 31 Закону копію постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний надіслати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження із супровідним листом рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У контексті наведеного суд відмічає, що матеріали справи доказів направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2016 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачем не містять. Таких доказів представником відповідача до суду надано не було.

Між тим, представник позивача в судовому засіданні вказав, що про прийняття спірної постанови вони дізналися лише 08 квітня 2016 року, за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання його копій.

Факт ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого проводження № 50391767 і отримання копій 08.04.2016 підтверджено копіями відповідних заяв, долучених до матеріалів справи.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Втім у даній справі відповідачем належних доказів на спростування вищевказаних обставин і доводів позивача суду надано не було.

Підсумовуючи все наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 1378,00 грн (квитанція № NOVNR62579 від 29.04.2016) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 09 березня 2016 року про відкриття виконавчого провадження (ВП №50391767).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь Приватного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" 1378 грн, сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 17 червня 2016 р.