Справа № 539/1441/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 р.Справа № 539/1441/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: П`янової Я.В.
Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.
за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.05.2016р. по справі № 539/1441/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати йому щомісячно пенсію відповідно до наданих документів на підставі підпункту 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова КМ України № 1210).
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, позов задоволено. Визнано дії УПФУ у м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії із заробітної плати за період виконання робіт в зоні відчуження на підставі наказу від 12 січня 2015 року № 5 (15/015) про проведення донарахування заробітної плати ОСОБА_1 та довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу в зоні відчуження від 12 січня 2015 року №16/015, відомості (особовий рахунок) донарахування заробітної плати від 12 січня 2015 року №17/015 та розрахунку заробітної плати від 12 січня 2015 року №18/015, на підставі діючого з 01 січня 2012 року підпункту 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затвердженого постановою КМ України № 1210. Зобов`язано УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати ОСОБА_1 з моменту звернення до УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області та виплачувати щомісячно пенсію відповідно наказу про проведення донарахування заробітної плати ОСОБА_1 від 12 січня 2015 року № 5 (15/015), довідки про грошове забезпечення від 12 січня 2015 року №16/015, відомості (особовий рахунок) донарахування заробітної плати від 12 січня 2015 року №17/015 та розрахунку заробітної плати від 12 січня 2015 року №18/015, згідно з підпунктом 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою КМ України № 1210.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2016 року постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.05.2016 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.
Позивач та представник відповідача надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 14.06.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, враховуючи висновки Вищого адміністративного суду України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював на Лубенському заводі лічильних машин (правонаступник ТДВ «Лічмаш - Прилад») і з 13 серпня по 02 вересня 1986 року був призваний на військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та перебував у 30 кілометровій зоні відчуження у складі військової частини НОМЕР_1 .
Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного із роботами по ліквідації аварії та отримує пенсію, призначену відповідно до статті 57 Закону України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У січні 2015 року позивач звернувся до ТДВ «Лічмаш - Прилад», оскільки вважав, що розмір виплаченої йому заробітної плати за роботу в зоні відчуження не відповідав положенням нормативно-правових актів, які діяли на той час і були під грифом «таємно» та для службового користування, зокрема, Постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних спілок від 10 червня 1986 року №207-7; Постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, всесоюзної центральної ради професіональних спілок від 07 травня 1986 року № 524-156; Розпорядження РМ СРСР від 23 травня 1986 року № 1031 рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС»; Розпорядження РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964 рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати»; Постанови РМ СРСР всесоюзної центральної ради професійних спілок від 05 червня 1986 року № 665-195; Постанови РМ УРСР від 08 травня 1986 року № 168-5 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств організацій зони ЧАЕС» та листа Держкомпраці УРСР від 23 вересня 1986 року №136-с.
12 січня 2015 року ТДВ «Лічмаш - Прилад» перераховано заробітну плату за період з 13 серпня по 02 вересня 1986 року, з урахуванням указаних нормативних актів, та видана нова довідка від 12 січня 2015 року №16/015 для перерахунку пенсії відповідно до Постанови КМ України № 1210, яку ОСОБА_1 разом із іншими документами надав УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області для перерахунку пенсії.
Листом УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області від 13 лютого 2015 року № 1412/02-06 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за серпень-вересень 1986 року проведено з порушенням норм чинного законодавства.
Не погодившись з такими діями та прийнятим рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Зі змісту довідки про заробітну плату №16/015 від 12.01.2015 року та доданого розрахунку вбачається, що перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 здійснений на підставі його заяви у зв`язку з розсекреченням нормативних актів за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з урахуванням Постанови Ради Міністрів СРСР №524-156, тобто сума заробітку розрахована за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де вони перебували, відповідно до Постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 655-195 (підвищення тарифної ставки на 100%) і Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 (максимальний розмір премії 60% на кратну оплату праці).
Відповідно до пункту 10 Постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 655-195, Міністерству цивільної авіації та Державному комітету СРСР по гідрометеорології та контролю природного середовища надано право здійснювати оплату праці інженерів, техніків та інших робітників, зайнятих на обслуговуванні літаків, гелікоптерів та іншого обладнання, що використовується для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, а також робітників, зайнятих дезактивацією цієї техніки та заражених ділянок місцевості, по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам).
Отже, за приписами наведеної норми, такі виплати здійснювали Міністерство цивільної авіації та Державний комітет СРСР по гідрометеорології та контролю природного середовища, яким надано право, а не обов`язок, здійснювати оплату праці осіб по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам), за умови зайнятості цих осіб на обслуговуванні літаків, гелікоптерів та іншого обладнання, що використовується для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, а також робітників, зайнятих дезактивацією цієї техніки та заражених ділянок місцевості.
В свою чергу, ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надано документів на підтвердження виділення коштів уповноваженими установами Лубенському заводу лічильних машин у 1986 році для здійснення таких виплат працівникам, задіяним у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС та виконання позивачем саме таких робіт, оплата яких здійснюється за підвищеними на 100% тарифними ставками.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII (далі - Закон № 796).
Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв Постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до п. 2 якої зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.
Відповідно до п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно з ч. 3 п. 4 Порядку, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
В свою чергу, частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Отже, розмір призначеної за Законом № 796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями, на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.
При цьому, пунктом 7 Постанови КМ України №1210 визначений перелік обов`язкових відомостей, які повинні бути зазначені у таких довідках. Відсутність таких даних у довідці виключає можливість проведення перерахунку пенсії відповідно до цього пункту.
Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 796-ХІІ військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно зі статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.
З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 04 листопада 2015 року (справа № 21-3120а15).
Таким чином, в довідці про заробітну плату №16/015 від 12.01.2015 року, виданій ТДВ «Лічмаш - Прилад», безпідставно застосовано кратність до тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, а сума премії в розмірі 60 відсотків безпідставно розрахована та включена до довідки, оскільки не підтверджена первинними документами підприємства щодо встановленого такого розміру премії у 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС.
Крім того, відомості, зазначені в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 08 травня 2012 року № 81350 щодо періоду перебування позивача в зоні відчуження не співпадають з відомостями, зазначеними в довідці від 12 січня 2015 року № 16/015, відомості та розрахунку.
Отже, позивачу було проведено умовний розрахунок заробітної плати, не підтверджений первинними документами, який позивач міг би отримувати при застосуванні нормативних актів 1986-1988 років, та видано відповідну довідку.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення відповідача від 13.02.2015 року №1412/02-06 про відому в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату №16/015 від 12.01.2015 року, виданої ТДВ «Лічмаш - Прилад», мотивоване проведенням обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за серпень-вересень 1986 року з порушенням чинного законодавства, є законним, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судом ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставними.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.05.2016р. по справі № 539/1441/15-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 16.06.2016 р.