Справа № 826/21977/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комбінат будіндустрії» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Комбінат будіндустрії» до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лазора Івана Володимировича, Головного територіального управління юстиції у м.Києві, за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Піастрелла» про визнання протиправними дій, скасування запису та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Комбінат Будіндустрії» до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лазора І.В., Головного територіального управління юстиції у м.Києві, за участю третьої особи - ПрАТ «Піастрелла» про визнання протиправними дій, скасування запису та зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ПАТ «Комбінат будіндустрії» задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що зміна розподілу часток у майновому комплексі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відбулась без будь-якої згоди ПАТ «Комбінат будіндустрії», а тому відсутні законні підстави для проведення реєстраційних дій щодо права власності на майно, які були вчинені державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лазором І.В. 18 березня 2013 року, оскільки ним не було встановлено відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, зокрема, відсутня письмова згода всіх співвласників об'єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції та відсутня письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.195 КАС України в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності від 09 червня 2005 року, виданого Головним управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління комунальної власності м.Києва від 09 червня 2005 року №921-В, ЗАТ «Піастрелла» на праві приватної власності належить комплекс будівель, в тому числі будівля головного корпусу (літера Х') площею 5508,90 кв.м, склад макулатури (літера ІІІ) площею 143,20 кв.м, відділення рубки трісок (літера ІV) площею 288,0 кв.м, загальною площею 5940,10 кв.м, що складає 54/100 частини від майнового комплексу загальною площею 10962,80 кв.м, який розташований в АДРЕСА_1.

12 березня 2013 року представник ПрАТ «Піастрелла» звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві та подав заяву про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 427493 щодо проведення державної реєстрації права власності на комплекс будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із карткою прийому заяви №834007 разом із заявою від 12 березня 2013 року представником ПрАТ «Піастрелла» подано наступні документи: доручення ПрАТ «Піастрелла» №271 від 14 лютого 2013 року; свідоцтво про право власності №б/н від 09 червня 2005 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА); технічний паспорт №б/н від 26 травня 2012 року, виданий Київським міським БТІ; декларація про готовність об'єкта до експлуатації серія КВ №4 від 24 жовтня 2012 року, видана ІДАБК в м.Києві; декларація про початок виконання будівельних робіт №б/н від 28 вересня 2012 року, видана ІДАБК в м.Києві; відповідь на лист №701-Н від 01 липня 2012 року, виданий ПАТ «Комбінат будіндустрії»; заява №б/н від 10 грудня 2012 року, видана ПрАТ «Піастрелла»; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб №б/н від 21 грудня 2012 року, видана Голосіївською РДА в м.Києві; договір оренди земельної ділянки №333 від 06 серпня 2012 року, виданий ПН ОСОБА_3

За наслідками розгляду вказаної заяви та документів державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Лазором І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 березня 2013 року (з відкриттям розділу), індексний №957087 та зареєстровано за ПрАТ «Піастрелла» право власності на комплекс будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, а саме: будівля головного корпусу (літера Х) - 7283,1 кв.м, склад макулатури (літера ІІІ) - 142,5 кв.м, відділення рубки трісок (літера ІV) - 282,0 кв.м - загальною площею 7707,6 кв.м, що складає 60/100 частини майнового комплексу загальною площею 12730,3 кв.м, про що вчинено запис про право власності номер 376433 від 12 березня 2013 року та видано свідоцтво про право власності серія та номер 1364685 від 19 березня 2013 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що державний реєстратор обґрунтовано, у межах повноважень та з підстав, визначених чинним законодавством України, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора Лазора І.В. щодо вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та видачі свідоцтва про право власності та щодо скасування запису є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) передбачено, що орган державної реєстрації прав, зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації, забезпечує ведення Державного реєстру прав, здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначається ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) та відповідно до ч.1 вказаної статті державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до п.п.2, 6 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначені ст.24 вказаного Закону, відповідно до ч.1 якої у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

В силу вимог ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Таким чином, при проведенні державної реєстрації прав державний реєстратор приймає та перевіряє документи, що подаються для державної реєстрації прав, та реєструє заяву, після чого встановлює факт відсутності підстав для відмови, передбачених ч.1 ст.24 Закону, та приймає рішення про державну реєстрацію прав, після чого вносить запис до Державного реєстру прав та видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 Закону, надає витяги з Державного реєстру прав про зареєстровані права.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5 затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який визначає процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Пунктом 2.1 вищезазначеного Порядку передбачено, що для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Згідно п.2.6 Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього Порядку.

Відповідно до п.2.3 Порядку заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Пунктом 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, встановлено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав:

документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення);

витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер);

документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

У разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно проводиться на реконструйований об'єкт нерухомого майна, що до проведення реконструкції належав на праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає органові державної реєстрації прав письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції. Якщо розмір відповідних часток у праві спільної власності змінився у зв'язку з проведенням реконструкції об'єкта нерухомого майна, заявник подає органові державної реєстрації прав письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

У разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно проводиться на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає органові державної реєстрації прав документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожною з таких осіб, або письмову заяву даних осіб про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що ПрАТ «Піастрелла» не було подано обов'язкових документів відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: письмової згоди всіх співвласників об'єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції та письмової заяви співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Разом з тим, у картці прийому заяви №834007 зазначено, що разом із заявою від 12 березня 2013 року представником ПрАТ «Піастрелла» подано, зокрема, відповідь на лист №701-Н від 01 липня 2012 року, виданий ПАТ «Комбінат будіндустрії»; заява №б/н від 10 грудня 2012 року, видана ПрАТ «Піастрелла».

З матеріалів справи вбачається, що листом ВАТ «Комбінат будіндустрії» від 01 липня 2012 року №701-Н за підписом Голови правління ОСОБА_4 надано згоду на проведення реконструкції майнового комплексу з виробництва деревоволокнистих плит у складі: головного виробничого корпусу (літ.«Х»), складу макулатури (літ.«ІІІ»), відділення рубки трісок (IV), передано ЗАТ «Піастрелла» для виробництва керамічної плитки.

В матеріалах справи наявна копія заяви співвласників про розподіл часток у спільній сумісній майновій власності від 10 грудня 2012 року, відповідно до якої ПАТ «Комбінат будіндустрії» та ЗАТ «Піастрелла» (співвласники) заявляють про те, що після проведення реконструкції комплексу будівель, що належить ЗАТ «Піастрелла», загальна площа майнового комплексу збільшилась і становить 12730,3 м.кв та розподіляється в наступних частинах: ЗАТ «Піастрелла» загальна площа будівель після реконструкції становить 7707,6 кв.м., що складає 60/100 частини майнового комплексу загальною площею 12730,3 кв.м.; ПАТ «Комбінат будіндустрії» - 40/100 частини майнового комплексу загальною площею 12730,3 кв.м.

З картки прийому заяви №834007 вбачається, що вказані документи були подані до реєстраціної служби Головного управління юстиції у м.Києві разом із заявою про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 427493 щодо проведення державної реєстрації права власності на комплекс будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, а тому посилання апелянта щодо неподання заявником обов'язкових документів відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Позивач стверджує, що лист ВАТ «Комбінат будіндустрії» від 01 липня 2012 року №701-Н за підписом Голови правління ОСОБА_4, яким надано згоду на проведення реконструкції майнового комплексу, та заява співвласників про розподіл часток у спільній майновій власності від 10 грудня 2012 року Головою правління ОСОБА_4 не підписувалися, підпис за ОСОБА_4 вчинений іншою особою, а вказані документи є підробленими.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на норми ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якими відповідальність за правдивість інформації, яка міститься в документах, поданих для державної реєстрації права власності, несе заявник.

Державний реєстратор зобов'язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, його не зобов'язано володіти навичками щодо встановлення автентичності підписів на документах та самих документів, що подаються для державної реєстрації прав, і не наділено відповідними повноваженнями.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

За таких обставин, враховуючи відсутність підстав для відмови в державній реєстрації прав, передбачених ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та приймаючи до уваги, що представником ПрАТ «Піастрелла» були подані до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві документи, необхідні для реєстрації речових прав на нерухоме майно та передбачені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстратором правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 березня 2013 року (з відкриттям розділу), індексний №957087 та зареєстровано право власності на комплекс будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 за ПрАТ «Піастрелла», що складає 60/100 частини майнового комплексу, вчинено запис про право власності номер 376433 від 12 березня 2013 року та видано свідоцтво про право власності серія та номер 1364685 від 19 березня 2013 року.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта щодо ненадсилання письмового повідомлення про проведення державної реєстрації права власності в порушення п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до якого орган державної реєстрації прав після проведення державної реєстрації права власності на один з новостворених об'єктів нерухомого майна у разі відсутності державної реєстрації права власності на інший новостворений об'єкт нерухомого майна у день прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надсилає власникові такого об'єкта письмове повідомлення про проведення державної реєстрації права власності на один з новостворених об'єктів, в якому рекомендує звернутися до органу державної реєстрації прав з метою проведення державної реєстрації права власності на інший новостворений об'єкт.

Зазначена норма передбачає, що орган державної реєстрації прав надсилає власникові новоствореного об'єкта нерухомого майна письмове повідомлення про проведення державної реєстрації права власності на один з новостворених об'єктів, в якому рекомендує звернутися до органу державної реєстрації прав з метою проведення державної реєстрації права власності на інший новостворений об'єкт лише після проведення державної реєстрації права власності, а отже наведене посилання на може бути обґрунтуванням апеляційної скарги та підтвердженням порушення процедури проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, у випадку існування спору про право позивач може звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спірний об'єкт нерухомого майна, а також щодо усунення перешкод в користуванні власним майном в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що державний реєстратор обґрунтовано, у межах повноважень та з підстав, визначених чинним законодавством України, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора Лазора І.В. щодо вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та видачі свідоцтва про право власності, а також про скасування запису та зобов'язання відповідача внести до Державного реєстру речових прав запису про скасування раніше здійсненого запису є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комбінат будіндустрії» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 21 червня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.