Справа № 344/4609/15а,2а/344/256/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Справа № 876/2945/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання незаконними дій, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,-

В С Т А Н О В И В:

26.03.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, в якому просить:

визнати незаконними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза Івана Григоровича в частині прийняття до виконання та порушення строків відкриття виконавчого провадження №№43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249; в частині не направлення боржнику - ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2014 року №№43250782, 43250827, 43250905, 43250905, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249 та передчасного накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно постанови від 16.05.2014 року.

визнати незаконною бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. в частині невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень №№43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249 та зобов'язати заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. усунути допущені порушення шляхом винесення відповідних постанов;

зобов'язати начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Пахоліка Р.В. та заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2014 року №№43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2014року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2014 року: № 43250782, № 43250827, № 43250905, № 43250954, № 43251029, № 43251073, № 43251122, № 43251169, № 43251206, № 43251249 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач подав до відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції заяву про закінчення зазначених вшиє виконавчих проваджень у зв'язку із тим, що він добровільно сплатив всі штрафи за вчинення адміністративних правопорушень за період 2009-2011 роки, що підтверджується Довідкою А71 №003079, виданою 29.05.2014 р. ВДАІ УМВС Івано-Франківська, витягом з автоматизованої системи обліку адміністративних правопорушень та фактично стягнутих сум накладених штрафів станом на 19.08.2014 року, квитанціями про сплату адміністративних штрафів та відповіддю ГУ Державної казначейської служби України у Івано-Франківський області.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що всупереч вимогам ч.5. ст.25, ч.1. ст.31 Закону на адресу позивача не були надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчих проваджень № №43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249, 43251311 від 08.05.2014 року

Крім того, оскаржувані рішення, дії і бездіяльність у виконавчих провадженнях ВП №43250782, №43250827, №43250905, №43250954, №43251029, №43251073, №43251122, №43251169, №43251206, №43251249 прийняті і допущені у справах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відповідач як орган з примусового виконання постанов про стягнення адмінштрафів є суб'єктом владних повноважень. Таким чином, справи з приводу оскарження рішень, дій і бездіяльності державного виконавця по справі про адміністративне правопорушення предметно підсудні Івано-Франківському міському суду як адміністративному суду як справа з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що 08.05.2014 року державним виконавцем винесено 11 постанов про відкриття виконавчих проваджень по 11 виконавчих документах, і разом із супровідним листом направлено боржнику рекомендованим листом для відома та виконання, підтвердженням чого є поштова квитанція. 16.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень в єдине зведене виконавче провадження під №43352282. Також, накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження та зроблено запити в реєструючі права власності органи. 22.08.2014 року на адресу ВДВС від боржника поступила заява про закінчення виконавчих проваджень з додатком копій квитанцій про сплату штрафів, однак в квитанціях не зазначено номер та дату виконавчих документів, та відсутні оригінали таких квитанцій, що унеможливлює та недає законних підстав для винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХIV (з наступними змінами та доповненнями).

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 8 травня 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. відкрито виконавче провадження: серії ВП №43251169 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 019282, виданої ДАІ 12.09.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; серії ВП №43251206 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 004764, виданої ДАІ 18.07.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 900 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП; серії ВП №43251249 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 032793, виданої ДАІ 10.10.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 600 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; серії ВП №43251122 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 020818, виданої ДАІ 06.03.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 850 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП; серії ВП №43250954 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 095772, виданої ДАІ 22.04.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; серії ВП №43251073 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 096324, виданої ДАІ 25.04.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 850 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП; серії ВП №43250905 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 132601, виданої ДАІ 26.10.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 850 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; серії ВП №43250827 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 011132, виданої ДАІ 22.01.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; серії ВП №43250782 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 089403, виданої ДАІ 14.03.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 850 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, 8 травня 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. відкрито виконавче провадження серії ВП №43251029 з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 103971, виданої Ужгородським міськрайонним судом 22.03.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 102 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Однак, як видно з матеріалів справи, постанова в справі про адміністративне правопорушення №103971 від 22.03.2010 року винесена не Ужгородським міськрайонним судом, а інспектором ДАІ.

16 травня 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. винесено постанови про приєднання вищенаведених виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження №43352282 та прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Щодо позовних вимог про визнати незаконними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. в частині прийняття до виконання та порушення строків відкриття виконавчого провадження №№43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249 від 8 травня 2014 року та скасування зазначених постанов суд апеляційної інстанції зазначає:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Згідно із даним Законом, примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом, покладається на державних виконавців районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби, якими є начальник, заступник начальника, старший державний виконавець, державний виконавець районного, міського (міста обласного значення), районного у місті відділу державної виконавчої служби.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі по тексту - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено строки пред'явлення виконавчих документів до виконання. Так, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» (Поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання) державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

У звязку з наведеним, на думку суду апеляційної інстанції, заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. протиправно, в порушення вимог статтей 22, 24, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято до виконання та винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №№43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249 від 8 травня 2014 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 травня 2014 року, в зв'язку з чим такі слід визнати протиправними та скасувати.

Що стосується позовних вимог в частині ненаправлення позивачу постанов про відкриття виконавчого провадження №№43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249 від 8 травня 2014 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно із ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження шляхом надсилання адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст.47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У матеріалах справи знаходиться повідомлення, направлене ОСОБА_1 рекомендованим листом для відома та виконання, підтверджене поштовою квитанцією, згідно якого боржнику на його адресу направлено постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження для виконання та до відома.

У зв'язку з наведеним позовні вимоги у зазначеній частині до задоволення не підлягають.

Що стосується позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльності заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. в частині невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень та зобов'язання винести відповідні постанови, на думку суду апеляційної інстанції, такі до задоволення також не підлягають.

Встановлено, що 22 серпня 2014 року на адресу ВДВС від боржника поступила заява про закінчення виконавчих проваджень з додатком копій квитанцій про сплату штрафів, однак в квитанціях не зазначено номер та дату виконавчих документів, відсутні оригінали таких квитанцій, що унеможливлює та недає законних підстав для винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Крім того, у вересні 2015 року державним виконавцем було подано клопотання про витребування з УДК у м. Івано-Франківську інформації щодо підтвердження перерахунку коштів по штрафах УДАІ у м.Івано-Франківську боржником ОСОБА_1, згідно поданих ним квитанцій, однак відповідь від УДК у м. Івано-Франківську так і не надійшла.

Згідно ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» встановлено, що судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

На думку суду апеляційної інстанції, з врахування суб'єктного складу та предмету спору, зазначена категорія справ за правилами предметної підсудності повинна розглядатися відповідним окружним адміністративним судом.

З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, в зв'язку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Згідно ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ч. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2015 року у справі №344/4609/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання незаконними дій, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження задовольнити частково.

Визнати незаконними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. в частині прийняття до виконання та порушення строків відкриття виконавчого провадження №№43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249 від 08.05.2014 року.

Визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2014 року № №43250782, 43250827, 43250905, 43250954, 43251029, 43251073, 43251122, 43251169, 43251206, 43251249, 43251311 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2014 року.

В задоволенні решти плозовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.06.2016 року.