Справа № 201/2057/16-а (2-а/201/48/2016)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
14 червня 2016 рокусправа № 201/2057/16-а (2-а/201/48/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.
суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.
за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року у справі №201/2057/16-а (2-а/201/48/2016) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальону №3 управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську рядового поліції Лубенця Романа Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №3 батальону №3 управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську рядового поліції Лубенця Романа Івановича, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №743727 від 06.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2016 року позову заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Зобов`язано позивача надати докази сплати судового збору та якісну копію постанови, що оскаржується.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року адміністративний позов повернуто позивачу.
Керуючись п.1 ч.3 ст.108 КАС України та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про не усунення позивачем недоліків позовної заяви, як то надання суду неякісної копії спірної постанови та несплата судового збору у розмірі 551,20 грн.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що, по-перше, звільнений від сплати судового збору з огляду на положення ст.288 КУпАП, а відтак вимоги суду про необхідність сплати судового збору є необґрунтованими.
По-друге, щодо надання копії спірної постанови вказує, що надати більш якісну копію не має можливості, оскільки сам отримав копію постанови такої якості, інші копії відсутні. Крім того, вказує, що неналежна якість доказу не може бути підставою для залишення позову без руху.
З огляду на викладене, вважає зазначені підстави достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, уповноважених представників не направив.
За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі відповідача
Представник позивача у судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.
Дослідивши обставини справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не являється особою, яка віднесена Законом України «Про судовий збір» до кола осіб, звільнених від сплати судового збору, а посилання позивача на норми ч. 4 ст. 288 КУпАП, згідно яких позивач звільнений від сплати державного мита, на думку суду, є помилковим.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р..
Разом з цим, питання справляння судового збору, крім Закону України «Про судовий збір», регулюється іншим законодавством.
Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Згідно ст. ст. 3 та 5 Закону України «Про судовий збір» особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.
Проте, такий припис у ч. 4 ст. 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.
Закон України «Про судовий збір» не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судовий збір»).
Таким чином, необхідно виходити із того, що норми ч. 4 ст. 288 КУпАП є спеціальними порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір», а тому за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».
Отже, висновок суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху у зв`язку з несплатою судового збору є помилковим.
Слід також зазначити, що неналежна якість доказів, наданих стороною, згідно ст..ст.106, 108 КАС України не може бути підставою для залишення позову без руху та повернення позовної заяви.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спірного питання порушив норми процесуального права, тому відповідно до п.4 ч.1 ст. 204 КАС України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 199, 204, 205, КАС України, суд, -

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року у справі №201/2057/16-а (2-а/201/48/2016) - скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун