Справа № 821/3735/15-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3735/15-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Турецької І.О.
Стас Л.В.
при секретарі судового засіданняРазінкіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління національної Поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати наказ УМВС України в Херсонській області від 06 листопада 2015 року № 411-о/с в частині звільнення ОСОБА_6 з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона УМВС; зобов'язати УМВС України в Херсонській області поновити позивача на вказаній посаді та у зв'язку із ліквідацією установи на підставі пунктів 9, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" перевести позивача на роботу до Головного управління Національної поліції в Херсонській області на посаду, що відповідає званню старшого сержанта поліції відповідно до вимог вказаного Закону; зобов'язати УМВС в Херсонській області внести до трудової книжки запис щодо звільнення; стягнути з ГУ Національної поліції в Херсонській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення суми грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його звільнено незаконно, оскільки відповідач не взяв до уваги вимоги трудового законодавства про необхідність попередження про наступне вивільнення за два місяці до звільнення, не врахував його переважне право на залишенні на службі та те, що він, як учасник бойових дій, користується пільгами при звільненні з роботи та першочерговим правом на працевлаштування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати його та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначив, що відповідач, в порушення норм Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, не довів доцільність його звільнення через скорочення, не запропонував посад для подальшого проходження служби, отже оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді.

Під час розгляду апеляційної скарги від представника позивача - ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 07.12.2015 року та ордеру серії ХС №021419, заявив клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення на користь ОСОБА_5 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року зазначене клопотання задоволене, цю частину позовних вимог залишено без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15 грудня 2010 року.

Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 07.05.2015 року № 4/І/ХХІІ/6 ОСОБА_5 надано статус учасника бойових дій, про що 22.06.2015 року видано посвідчення № НОМЕР_1.

06.11.2015 року начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області винесено наказ № 411 о/с про звільнення старшого сержанта міліції ОСОБА_6 з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона УМВС за пунктом 63 "з" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів), на підставі п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звільнений зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до вимог чинного законодавства, а тому оскаржуваний ним наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 06.11.2015 року № 411 о/с є законним, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Однак колегія суддів таки висновки суду першої інстанції вважає помилковими, з огляду на наступне.

Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIII визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до пункту 1 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", зокрема, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України "Про Національну поліцію" опублікований в газеті "Голос України" 06 серпня 2015 року № 141-142, і відповідно, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 цього Закону набирають чинності з 07 серпня 2015 року.

Пунктом 8 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

За приписами пункту 9 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. (п.10 Розділу XI Закону).

Отже, Законом України «Про Національну поліцію» передбачено право осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ (міліції) і відповідають вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, за їх бажанням (згодою) бути прийнятими на службу до поліції.

У разі не прийняття на службу до поліції через невідповідність вимогам до поліцейських, або ж відмови від проходження служби в поліції, працівника міліції звільняють зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів, тобто, на підставі пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Водночас, порядок проходження служби працівниками органів внутрішніх справ України регулюється Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 63 "з" Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Згідно з п.10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Судом першої інстанції встановлено відсутність доказів того, що з 06 серпня 2015 року по 06 листопада 2016 року позивач виявив бажання на прийняття його на службу до поліції, що свідчить про невикористання позивачем свого права на подачу заяви про прийняття на службу до поліції, а отже не підтвердив свою згоду проходити подальшу службу в поліції.

Разом з цим, як стверджує позивач, заяву про прийняття його на службу в поліцію він написав 06.11.2015, як і всі працівники дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона, та здав її працівнику відділу кадрового забезпечення.

Матеріали справи не містять документальних доказів подання позивачем заяви (рапорту) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області з приводу бажання бути прийнятим на службу до поліції на посаду інспектора дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції України в Херсонській області.

Із довідок Управління Міністерства внутрішніх справ в Херсонській області від 09 лютого 2016 року №1/25-18 та Головного управління Національної поліції України в Херсонській області від 20.01.2016 року №25/24 та від 23 лютого 2016 року випливає, що рапорт позивача про звільнення з ОВС України у зв'язку з переходом у встановленому порядку на службу до Національної поліції до відділу кадрового забезпечення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області не надходив та в журналі вхідної кореспонденції не реєструвався, так само як і заява про прийняття на службу до Національної поліції до відділу кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції України в Херсонській області не надходила та в журналі вхідної кореспонденції не реєструвалась.

На основі пояснень позивача колегією суддів встановлено, що позивач у встановлений термін виявив згоду на проходження служби в поліції, що, відповідно до пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» є підставою для прийняття його на службу до поліції, за умови, що він відповідає передбаченим цим Законом вимогам.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до посвідчення від 22.06.2015 року серії НОМЕР_2 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємства, установи, організації.

Таким чином, позивач має переважне право на залишення на роботі при скороченні штату, однак, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що особи які були прийняті (переведені) на роботу мали переважне право на залишення на роботі (з урахуванням наявності у позивача пільг, визначених п. 13 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідачем порушено вказані вище норми Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та п. 13 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Отже, оскільки відповідачами не виконано зобов'язання по працевлаштуванню позивача, як працівника ліквідованої установи, то трудові гарантії позивача були порушені.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Встановлення статтями 105 та 162 КАС України способів захисту не виключає застосування інших способів захисту, зокрема, тих, які встановленні КЗпП при розгляді вимог про поновлення на роботі.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України у постановах від 28.10.2014 р., 04.11.2014 р. встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) зі працевлаштування працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний наказ в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ було видано всупереч вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим наказ в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.24 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді.

Оскільки діяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області не припинена, то наявні підстави для поновлення позивача на посаді в органі, з якого його було звільнено.

Постанова суду в частині поновлення позивача на роботі підлягає негайному виконанню.

Колегія суддів вважає вимогу про зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області внести запис до трудової книжки ОСОБА_5 стосовно його звільнення передчасною, у зв'язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова судом першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі позовом ОСОБА_5 до Головного управління національної Поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ УМВС України в Херсонській області від 06 листопада 2015 року № 411-о/с в частині звільнення ОСОБА_6 з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона УМВС.

Поновити ОСОБА_5 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона УМВС України в Херсонській області.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області на підставі пунктів 9, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" вирішити питання про прийняття позивача на роботу до Головного управління Національної поліції в Херсонській області на посаду, що відповідає званню старшого сержанта поліції відповідно до вимог вказаного Закону.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Суддя-доповідач: Косцова І.П..

Суддя: Турецька І.О.

Суддя: Стас Л.В.