Справа № 826/2675/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07 червня 2016 року 12 год. 50 хв. № 826/2675/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватної фірми "Анжіо" до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві та Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконними та скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) від 09 квітня 2014 року задоволено повністю позов приватної фірми "Анжіо" (далі - позивач, ПФ "Анжіо") до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (далі - відповідач-1, Інспекція), а саме визнано протиправними:

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10 лютого 2014 року (далі - припис від 10 лютого 2014 pоку);

- протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10 лютого 2014 року;

- та скасовано постанови про накладення штрафних санкцій від 18 лютого 2014 року №66/14/7/26-18/1802/03 (далі - постанова №66) та від 18 лютого 2014 року №67/14/7/26-17/1802/03 (далі - постанова №67).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 листопада 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для нового розгляду та вирішення справи визначено суддю Данилишина В.М.

Відповідною ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

У подальшому, у відповідному судовому засіданні судом залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - відповідач-2, ДАБІ України) до участі у справі в якості співвідповідача.

Крім того, у відповідному судовому засіданні представником позивача подано до суду уточнену позовну заяву, а саме про:

- визнання незаконним припису від 10 лютого 2014 pоку, винесеного заступником начальника Інспекції Алєксєєнком І.О. та головним державним інспектором інспекційного відділу №2 Інспекції Біріною Л.О.;

- визнання незаконним протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10 лютого 2014 року (порушення вимог ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI)), складений головним державним інспектором інспекційного відділу №2 Інспекції Біріною Л.О.;

- визнання незаконним протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10 лютого 2014 року (порушення вимог ч. 8 ст. 39 Закону №3038-VI), складений головним державним інспектором інспекційного відділу №2 Інспекції Біріною Л.О.;

- визнання незаконною та скасування постанови №66 про накладення штрафу на ПФ "Анжіо" у розмірі 43848,00 грн. за правопорушення, передбачене абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР (далі - Закон №208/94-ВР), винесену заступником начальника Інспекції Алєксєєнком І.О.;

- визнання незаконною та скасування постанови №67 про накладення штрафу на ПФ "Анжіо" у розмірі 54810,00 грн. за правопорушення, передбачене абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону №208/94-ВР, винесену заступником начальника Інспекції Алєксєєнком І.О.;

- стягнення з Інспекції (ДАБІ України) грошових коштів у розмірі 98658,00 грн.

Вказану заяву про зміну предмету позову у справі судом, відповідно до ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

У ході нового судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази, а представник відповідача-2 не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Представник відповідача-1 у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач-1 повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, відповідними ухвалами суду:

- призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, у зв'язку з чим зупинялось провадження у справі до одержання результатів даної експертизи;

- у зв'язку з надходженням до суду висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, поновлено провадження у справі.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору оренди №27 від 28 лютого 2007 року, додаткової угоди до нього та робочого проекту, ПФ "Анжіо" проведено роботи з технічного переоснащення топкової на твердому паливі в приміщенні по вул. Героїв Оборони, 8, в Голосіївському районі м. Києва (далі - спірний об'єкт будівництва).

При цьому, Інспекцією проведено позапланову перевірку ПФ "Анжіо" з питань дотримання ним на спірному об'єкті будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил , за результатами якої складено акт від 10 лютого 2014 року (далі - акт перевірки), яким встановлено, що зазначений об'єкт експлуатується позивачем без прийняття його в експлуатацію в установленому порядку. Крім того, документи, що дають право на проведення робіт з технічного переоснащення у підприємства відсутні. Відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2.-16:2013 об'єкт відноситься до ІІ категорії складності.

У зв'язку із встановленням порушень, зазначених в акті перевірки, Інспекцією 10 лютого 2014 року відносно позивача складено два протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме, щодо порушення вимог ч. 1 ст. 34 Закону №3038-VI та щодо порушення вимог ч. 8 ст. 39 Закону №3038-VI.

Крім того, того ж 10 лютого 2014 року Інспекцією складено припис від 10 лютого 2014 року, яким заборонено експлуатацію спірного об'єкта будівництва до усунення допущених правопорушень, а також зобов'язано позивача усунути допущені порушення у строк до 10 березня 2014 року.

На підставі акту перевірки, протоколів від 10 лютого 2014 року та припису від 10 лютого 2014 року Інспекцією 18 лютого 2014 року прийнято:

- постанову №66, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону №208/94-ВР, та накладено на нього штраф у сумі 43848,00 грн.;

- постанову №67, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону №208/94-ВР, та накладено на нього штраф у сумі 54810,00 грн.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності встановлені Законом України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року №687-XIV (далі - Закон №687-XIV), який спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Згідно з абз.абз. 2-4 ч. 1 ст. 1, ст. 10, ч. 1 ст. 13 Закону №687-XIV, архітектурна діяльність - діяльність по створенню об'єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Об'єкти архітектурної діяльності (об'єкти архітектури) - будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об'єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів;

Суб'єкти архітектурної діяльності - архітектори, інші особи, які беруть участь у підготовці і розробленні містобудівної документації, проектної документації для будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будинків і споруд, благоустрою, ландшафтних та садово-паркових об'єктів, науково-дослідній і викладацькій роботі, замовники проектів та будівництва об'єктів архітектури, підрядники на виконання проектних і будівельних робіт, виробники будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, власники і користувачі об'єктів архітектури, а також органи влади, що реалізують свої повноваження у сфері містобудування;

Для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган державного архітектурно-будівельного контролю; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом №3038-VI, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Закону №3038-VI, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Указом Президента України від 08 квітня 2011 року №439/2011 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - Положення), відповідно до п.п. 1-3, 6 якого, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Згідно із ч.ч. 1-3, п.п. 2-4 ч. 4 ст. 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

- складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

- видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

- проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Суд звертає увагу, що позивачем не ставиться під сумнів наявність підстав для проведення позапланової перевірки на спірному об'єкті будівництва, за наслідками якої складено акт перевірки.

При цьому, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є службовим документом, у якому зафіксовано відповідні порушення законодавства та який жодним чином не може порушувати права та інтереси позивача. Крім того, суд зауважує, що вчинені дії щодо складання вказаного протоколу не породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права та обов'язки.

Виходячи із завдань КАС України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної чи юридичної особи прав, свобод та законних інтересів останніх.

Таким чином, оскільки протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є службовим документом, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, а тому не породжує правових наслідків для позивача і як наслідок не порушує прав останнього, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПФ "Анжіо" в частині визнання незаконними протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10 лютого 2014 року.

Щодо позовних вимог в частині скасування припису від 10 лютого 2014 року, постанов №66 та №67 суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, ч. 5 ст. 34, ч.ч. 1, 2 ст. 36, ч.ч. 1, 8 ст. 39 Закону №3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Контроль за виконанням підготовчих робіт з винесення інженерних мереж, будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Судом встановлено, що позивачем за погодженням із ННЦ "Інститут аграрної економіки" у спірному приміщенні топкової замінено старі котли на два сталеві водонагрійні твердопаливні котли "Ретра 100-ЗМ" вітчизняного виробництва, які призначені для теплопостачання індивідуальних житлових будинків і споруд комунально-побутового призначення, обладнаних системами опалення.

Відповідно до п. 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Згідно із п. 3.12 ДБН А.2.2-3:2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", технічне переоснащення - комплекс заходів щодо підвищення експлуатаційних властивостей об'єктів невиробничого призначення, техніко- економічного рівня виробництв, цехів та дільниць на основі впровадження передової техніки та технології, механізації і автоматизації виробництва, модернізації та заміни застарілого і фізично зношеного устаткування новим, більш продуктивним.

Відповідно до п. 2 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1764, технічне переоснащення діючих підприємств - це комплекс заходів щодо підвищення техніко-економічного рівня окремих виробництв, цехів і дільниць на основі впровадження передової техніки та технології, механізації та автоматизації виробництва, модернізації та заміни застарілого і фізично зношеного устаткування на нове більш продуктивне. Технічне переоснащення здійснюється без розширення виробничих площ.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №6258/15-42, складеного 29 квітня 2016 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, на момент дослідження встановлено, що роботи із заміни твердопаливних котлів відносяться до спеціалізованих видів будівельних робіт за умови, що їх виконують як частину загального будівельного процесу при новому будівництві, реконструкції, технічному переоснащенні діючих підприємств, капітальному ремонті, реставрації, що передбачає втручання у несучі конструкції існуючого приміщення шляхом перебудови, створення, прибудови нових приміщень, зміну геометричних розмірів, повної комплексної заміни технічного оснащення (технологічного устаткування, пристроїв, приладів, інженерних мереж та їх систем). Отже, роботи із заміни твердопаливних котлів за умови відсутності виконаних загальних будівельних процесів (втручання у несучі конструкції, інженерні системи) не відносяться до будівельних робіт як частини будівництва.

Поряд з цим, відповідно до вказаного вище висновку експерта, на момент дослідження встановлено, що виконані ПФ "Анжіо" роботи із заміни твердопаливних котлів у існуючому приміщенні топкової, за адресою: м. Київ, вул. Г. Оборони, 8, не відносяться до будівництва (нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, капітальний ремонт, тощо).

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень Інспекції щодо протиправного проведення позивачем будівельних робіт без документів, що надають право на виконання вказаних робіт, та, як наслідок, про необґрунтованість тверджень Інспекції щодо протиправної експлуатації позивачем закінченого будівництвом об'єкту, не прийнятого в експлуатацію.

Таким чином, оскаржувані припис від 10 лютого 2014 року, постанови №66 та №67 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

При цьому, позовні вимоги в частині стягнення з Інспекції (ДАБІ України) грошових коштів у розмірі 98658,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки належні докази на підтвердження перерахування зазначеної суми коштів на рахунок Інспекції (ДАБІ України) в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов приватної фірми "Анжіо" до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві та Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконними та скасування рішень є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий 10 лютого 2014 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову №66/14/7/26-18/1802/03 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийняту 18 лютого 2014 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову №67/14/7/26-17/1802/03 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийняту 18 лютого 2014 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

5. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

6. Присудити на користь приватної фірми "Анжіо" () здійснений нею судовий збір у розмірі 3508,00 грн. (три тисячі п'ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України ().

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда