Справа № 826/4327/13-а
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року м. Київ К/800/65624/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області

на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.04.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013

у справі № 826/4327/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м.Рівне Рівненської області Державної податкової служби

про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.2012 №/1742 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.04.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013, позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівному Рівненської області ДПС від 09.08.2012 №/1742. В решті позовних вимог відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові повністю, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань підтвердження достовірності відомостей, зазначених в податковій декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2011 по 31.12.2011, за результатами якої складено акт від 18.07.2012 №185/17-117/НОМЕР_1 про порушення позивачем пп. 170.2.1 та пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України і завищення витрат на придбання інвестиційного активу за 2011 рік на 920000 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.08.2012 №/1742, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 195264,75 грн. (у т.ч. основний платіж - 156211,80 грн., штраф - 39052,95 грн.).

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлено обставини, що мають значення для вирішення справи, та надано їм вірну правову оцінку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем подано до ДПІ декларацію про майновий стан та доходи за 2011 року від 20.04.2012 (вх.№202132), в якій задекларовано дохід від продажу інвестиційного активу в сумі 1840000 грн. та витрати на придбання інвестиційного активу в сумі 1840000 грн. Інвестиційним активом, результати операцій з яким були відображені позивачем у декларації за 2011 рік, є корпоративні права у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «Юніт-М».

Підпунктом 170.2.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України визначено, що облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту.

Підпунктом 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України передбачено включення до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу корпоративних прав від 23.12.2011 позивач передає у власність гр. Республіки Азербайджан ОСОБА_4 за винагороду у розмірі 1840000 грн. корпоративні права (частку) у ТОВ «Юніт-М». Згідно п. 1.3.1 вказаного договору розмір частки дорівнює 100% Статутного капіталу ТОВ «Юніт-М», що відповідно складає 1840000 грн.

При цьому витрати на придбання цих активів позивач підтверджує договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Юніт-М» від 27.08.2009, згідно якого гр.ОСОБА_5 продає позивачу за 920000 грн. свою частку в статутному капіталі ТОВ «Юніт-М», що становить 50% розміру статутного капіталу в сумі 920000 грн.

Крім того, відповідно до квитанцій ТОВ «Юніт-М» до прибуткового касового ордеру позивачем внесено коштів до статутного капіталу названого Товариства 920000 грн., що становило 50% статутного капіталу.

Сплата позивачем вищезазначених коштів підтверджено копією розписки від 27.08.2009 гр.ОСОБА_5 про отримання готівкових коштів у сумі 920000 грн. на виконання умов договору від 27.08.2009, протоколу №7 від 27.08.2009 загальних зборів учасників ТОВ «Юніт-М» та квитанцій ТОВ «Юніт-М» до прибуткового касового ордеру на загальну суму 920000 грн., що свідчить про понесення позивачем витрат на придбання інвестиційного активу у розмірі 1840000 грн.

Доводи відповідача, що розписка гр. ОСОБА_5 від 27.08.2009 не підтверджує понесення позивачем витрат, оскільки вона не завірена нотаріально, у зв?язку з чим позивачем завищено витрати на придбання інвестиційного активу декларації за 2011 року на 920000 грн. правильно відхилено судами попередніх інстанцій, як такі що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, посилання податкового органу на ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» є безпідставним, оскільки зазначена норма регулює порядок реєстрації юридичною особою змін до установчих документів, а не визначення інвестиційного прибутку.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.04.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун