Справа № 820/1730/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

820/1730/16

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 р. справа №820/1730/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Харкові адміністративну справу за позовом Південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Південна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства, в якому просить суд:

У обґрунтування заявлених вимог суб’єкт владних повноважень зазначив, що у спірних правовідносинах платником податків всупереч вимогам закону не сплачено податки та донараховані суми зобов'язань перед бюджетом, що спричинило утворення спірної суми заборгованості. На адресу платника податків було направлено податкову вимогу, яку залишено без виконання, а тому суб’єкт владних повноважень вважає за необхідне звернути стягнення на кошти платника податків у судовому порядку. Посилаючись на викладені мотиви, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов, в яких вказав, що частина суми, що заявлена позивачем до стягнення, сплачується відповідачем відповідно до затвердженого ухвалою ХОАС від 23.06.2014 року у справі №820/7503/14 графіку розстрочення стягненої суми заборгованості, а тому, на думку відповідача, включення податковою інспекцією розстрочених і фактично сплачених коштів до складу заявленої до стягнення суми боргу створює загрозу подвійного стягнення однієї і тієї ж суми, що є неприпустимим.

Позивач про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно, представник позивача у судове засідання не прибув, 16.06.2016 року надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог процесуального законодавства, представник відповідача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності зазначає наступне.

На підтвердження наявності у Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства податкового боргу податковим органом надано до суду наступні документи :

- копії корінців податкових вимог №1/46 від 04.08.2005 року та №2/52 від 09.09.2005 року з доказами їх вручення уповноваженій особі відповідача;

- зворотній бік облікової картки платника податків Красноградське житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство (код ЄДРПОУ 03355258) за платежем: податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких положень норм права.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок сплати податків, зборів стосовно заявленої до стягнення суми боргу у спірних правовідносинах визначений Податковим кодексом України.

Згідно з п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ст. 61 ПК України органи державної податкової служби здійснюють, зокрема, контроль щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Суми податкових зобов'язань, визначені платником податків самостійно у податкових деклараціях, в силу приписів п. 56.11 статті 56 ПК України не підлягають оскарженню та є узгодженими з дня подання декларацій. Відповідно до положень п. 56.15. ст. 56 ПК України, суми грошових зобов’язань, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, які оскаржуються платником податків, вважаються неузгодженими. Відповідно, у разі неоскарження податкових повідомлень-рішень, визначені у них суми грошових зобов’язань вважаються узгодженими та такими, що підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (п.57.3 ст. 57 ПК України).

Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 ПК України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків; строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пп. е) п. 176.1. ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку. Відповідно до ст.95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає наступне.

У зв’язку з наявністю у Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства непогашеної узгодженої суми податкового зобов’язання позивачем було винесено податкові вимоги №1/46 від 04.08.2005 року та №2/52 від 09.09.2005 року.

Сторонами не заперечується факт безперервності податкового боргу відповідача, що також підтверджується обліковою карткою платника податків.

До суду не надано доказів оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень у судовому або в адміністративному порядку.

Судом встановлено, що нарахування суми заборгованості у розмірі 8071,47 грн. відбулося податковим органом, виходячи із формули обчислення суми пені, що нараховується на фактично погашену суму податкового боргу і включає у себе числове значення кількості днів затримки сплати податкового зобов'язання.

Щодо стягнення зазначеної суми заборгованості (а саме пені), суд зазначає наступне.

Відповідачем своєчасно та у повному обсязі виконується зазначена вище ухвала суду, про що свідчать платіжні доручення, що містяться в матеріалах справи та що не заперечується позивачем.

Однак податковим органом нараховувалась пеня на суму боргу, що погашався позивачем відповідно до рішення про розстрочення виконання постанови.

Згідно з пунктом 100.1 статті 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Пунктом 14.1.162 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Відповідно частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, що бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

У зв'язку з цим, набрання чинності ухвалою суду про розстрочення виконання судового рішення про стягнення податкового боргу змінює встановлені законом строки сплати відповідного податкового зобов'язання, яке через зміну судом термінів сплати втрачає ознаки податкового боргу, виключає можливість нарахування пені згідно з вимогами статті 129 Податкового кодексу України за умови своєчасного виконання платником податків ухвал суду про розстрочення оплати.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. По своїй суті, розстрочка виконання судового рішення - це передбачений процесуальним законодавством спосіб, який тимчасово позбавляє стягувача права вимагати примусового виконання і надає боржнику можливість на законних підставах виконувати рішення суду з урахуванням вимог ухвал.

Статтею 32 Податкового кодексу України передбачено перенесення у зв'язку з відстрочкою, розстрочкою сплати податків та зборів або його частини на більш пізній строк. Тобто, наведені правові норми не стосуються вже стягнутого за рішенням суду податкового боргу та не зобов'язують платника податків звертатись до податкового органу за його розстроченням.

Таким чином, судове рішення щодо розстрочення виконання постанови про стягнення податкового боргу є перенесенням виконання такої постанови на новий строк, тобто вищезазначеною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду перенесені граничні строки сплати податкових зобов'язань. Зазначена ухвала набрала законної сили, тобто граничними терміном сплати є строк, вказана в судовому рішенні.

Враховуючи, що строк оплати податкового боргу, який був стягнутий з позивача в судовому порядку, не настав, суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення пені на суму розстроченого податкового боргу

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що податковим органом надано докази наявності заборгованості відповідача перед бюджетом в частині несплати узгоджених податкових зобов'язань, визначених у податкових деклараціях та податкових повідомленнях-рішеннях, доказів виконання податкового обов’язку в повному обсязі у цій частині відповідно до положень ст.ст.37 та 38 Податкового кодексу України до суду не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволення частково.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Красноградського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Полях Н.А.