Справа № 809/4148/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Справа № 876/3058/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О. , Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

представника відповідача - Карабин М. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2015 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 01 червня 2013 року, № від 01 червня 2013 року, № 0 від 01 червня 2013 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що Державною податковою інспекцією у Богородчанському районі позапланову невиїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_2 було проведено з порушенням норм чинного законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 слугував наказ ДПІ у Богородчанському районі № 111 від 29 квітня 2013 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2.», правомірність винесення якого було встановлено судовим рішенням у справі № 809/1837/13-а, відтак посадовими особами контролюючого органу перевірка була проведена в законний спосіб.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в її задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 06 квітня 1995 року позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник податків у Державній податковій інспекції у Богородчанському районі Головного управління державної фіскальної служби в Івано-Франківській області.

На підставі наказу № 111 від 29 квітня 2013 року посадовими особами ДПІ у Богородчанському районі в період з 07 травня 2013 року по 21 травня 2013 року проведено позапланову невиїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - підприємця ОСОБА_2 за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року, про що 22 травня 2013 року складено акт № 308/17/НОМЕР_1.

У висновку акта перевірки відображено порушення ФОП ОСОБА_2 податкового законодавства, а саме: порушення пункту 181.1 статті 181, пунктів 183.2, 183.10 статті 183, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого збільшено належну до сплати в бюджет суму податку на додану вартість всього на суму 39332,86 грн., в тому числі: за квітень 2011 року в сумі 2608 грн., за травень 2011 року в сумі 360 грн., за серпень 2011 року в сумі 8387,28 грн., за вересень 2011 року на суму 6261,88 грн., за жовтень 2011 року на суму 6051,89 грн., за листопад 2011 року на суму 8060,22 грн., за грудень 2011 року 7603,59 грн.; порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не проведення через реєстратори розрахункових операцій та не застосування через розрахункові книжки отримані готівкові кошти за готельні послуги у 2011 році в сумі 115150 грн.; порушення статті 177 Податкового кодексу України, в результаті чого дораховано податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 7139,25 грн.

За наслідками виявлених порушень, що викладені у висновках акту, відповідачем 01 червня 2013 року винесено податкові повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 58999,29 грн., в тому числі за основним платежем 39332,86 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 19666,43 грн.; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 8924,06 грн., в тому числі за основним платежем 7139,25 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1784,81 грн.; № 0, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками та вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для проведення перевірки позивача слугував наказ ДПІ у Богородчанському районі № 111 від 29 квітня 2013 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2» (а.с. 57).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2015року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 809/1837/13-а в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Богородчанському районі про визнання протиправними дій та скасування наказу про проведення перевірки, визнання відсутності повноважень - відмовлено. (а.с. 72 - 73), зазначене судове рішення відповідно до статті 254 КАС України, набрало законної сили.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що посадовими особами контролюючого органу перевірка проведена в законний спосіб, так як суд у справі № 809/1837/13-а дослідив та надав правову оцінку законності наказу ДПІ у Богородчанському районі № 111 від 29 квітня 2013 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2.», при цьому вказав, що податковим органом правомірно прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, яке оформлене наказом № 111 від 29 квітня 2013 року.

Щодо вищенаведених висновків суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності певних обставин, зокрема якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки, п. 79.2 якої передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що аналізованими нормами ПК України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Окрім того, незважаючи на проголошену пп. 79.3 ст. 79 ПК України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14.

Встановлено, що наказ ДПІ у Богородчанському районі від 29 квітня 2013 року № 111 про проведення перевірки та письмове повідомлення про дату її початку та місце проведення перевірки направлено ФОП ОСОБА_2 07 травня 2013 року та отримані позивачем 15 травня 2013 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с 59), тобто вже після початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, яка проводилася з 07 травня 2013 року по 21 травня 2013 року.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що дії відповідача з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача є протиправними, оскільки позивач невчасно отримав наказ та повідомлення про перевірку, а тому перевірка була проведена з порушенням порядку встановленого ПК України та оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 01 червня 2013 року, № від 01 червня 2013 року, № 0 від 01 червня 2013 року - не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та підлягають скасуванню.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно ч. 6 ст. 94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 87 цього Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно ч. 2 цієї статті, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 747,16 грн. та 679,24 грн., всього на суму 1426,40 грн.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що відповідачем у справі є Державна податкова інспекція у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, судовий збір в сумі 1426,40 грн. належить стягнути з Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року в справі № 809/4148/15 - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 01 червня 2013 року, № від 01 червня 2013 року, № 0 від 01 червня 2013 року.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок її бюджетних асигнувань, передбачених на оплату судового збору на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 1426 (одна тисяча чотириста двадцять шість) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Постанову складено в повному обсязі 21 червня 2016 року.