Справа № 200/26369/15-а(2а/200/444/15)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2016 рокусправа № 200/26369/15-а(2а/200/444/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В..

за участю:

представника позивача: Дмитроченко Д.С..

представника відповідача: Харитонової Л.В..

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року у справі №200/26369/15-а (2а/200/444/15) за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» до Дніпропетровської міської ради про скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року клопотання представника позивача ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про забезпечення позову по адміністративній справі №200/26369/15-а (2а/200/444/15) за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» до Дніпропетровської міської ради про скасування рішення - задоволено: зупинено дію рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 року №3/65.

Не погодившись з ухвалою суду Дніпропетровська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права просила ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення адміністративного позову в порушення приписів ст. 177 КАС України не містить мотиви з яких виходив суд при прийнятті рішення, а також на фактичні обставини, які б свідчили про необхідність застосування саме таких заходів забезпечення позову. Приймаючи оскаржувану ухвалу суд виходив з того, що не зупинення дії рішення Дніпропетровської міської ради призведе до значних порушень жителів міста, однак суд не навів жодних фактичних обставин, які свідчили б на користь такого висновку.

Дослідивши обставини справи та перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 10 грудня 2015 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило: скасувати рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податковим та збори на території міста» від 15.07.2015 року №3/65 з моменту його прийняття.

Разом з адміністративним позовом подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податки та збори на території міста» від 15.07.2015 року №3/65 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що ставка земельного податку у 2015 році визначалась до пункту 274,1 статті 274 Податкового кодексу України згідно з яким ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком ділянок, визначених у статтях 272,273, 276 цього кодексу. Ставку податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлено у розмірі 3 відсотків, у звязку з чим розмір платежів з податку за земельні ділянки збільшиться втричі, а відтак виконання спірного рішення може завдати істотної шкоди правам, свободам та інтересам ПАТ«ДТЕК Дніпрообленерго» до ухвалення рішення по справі.

Задовольняючи клопотання про забезпечення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем наведено докази на користь існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, зокрема, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо є очевидними ознаки протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Підставами для забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що долучені до клопотання для його обґрунтування, керуючись законом.

Відповідні підстави, згідно п. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у клопотанні особи щодо забезпечення позову.

В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути належними та відповідними заявленому адміністративному позову, стосуватись прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі з приводу порушення яких заявлено адміністративний позов.

Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом та клопотанням про його забезпечення слугувала незгода позивача із рішення Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податковим та збори на території міста» від 15.07.2015 року №3/65, яке було офіційно опубліковано 15.07.2015 року, та набрало законної сили з 01.01.2016 року.

Положеннями пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, оскаржуване рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податковим та збори на території міста» від 15.07.2015 року №3/65, зокрема в частині збільшених ставок, починає діяти з 01.01.2016 року.

Позивач в своєму клопотанні про забезпечення адміністративного позову наголошував, що в нього відсутні законні підстави для невиконання рішення Дніпропетровської міської ради, а в подальшому його права як платника податку до місцевого бюджету неможливо буде захистити. З метою забезпечення дотримання права та інтересів позивача дію оскаржуваного рішення, на його думку, слід зупинити.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі посилання ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» необґрунтованими з огляду на те, що згідно абз. 1 п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (в тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, чинним законодавством врегульовано права та обов'язки платників в разі виникнення відповідних обставин змінити раніше задекларовані показники, шляхом подання уточнюючих декларацій.

Вказане, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить на користь відсутності підстав вважати, що станом на час звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову існувала небезпека неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів, у вигляді зупинення дії оскаржуваного рішення Дніпропетровської міської ради, відтак відсутніми є й розумність, обґрунтованість та адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову у заявлений спосіб.

Таким чином, виконання рішення Дніпропетровської міської ради в частині застосування нової ставки податку на 2016 рік не може бути визнано обставиною, що свідчить про неможливість відновлення порушених прав та інтересів в майбутньому, зокрема, й на підставі рішення суду.

В свою чергу, суд зазначає, що під забезпеченням позову слід розуміти саме захист вже порушених прав позивача на час розгляду адміністративної справи до прийняття рішення по суті позовних вимог, та врахування неможливості їх відновлення без вжиття відповідних заходів, захист прав та інтересів на майбутнє не допускається в силу приписів сит. 6 КАС України.

Водночас, забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети особи без розгляду адміністративного позову по суті позовних вимог.

Вищезазначене не було враховано судом першої інстанції під час розгляду та вирішення клопотання про забезпечення адміністративного суду, що призвело до прийняття судового рішення, яке не відповідає вимогам ст. 159 КАС щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року про забезпечення адміністративного позову та прийняття нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО».

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, 198,ст.199, ст.202, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року у справі №200/26369/15-а (2а/200/444/15) - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко