Справа № 815/4754/15
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4754/15

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача Труби А.О., представників відповідача Красного Д.М., Груня С.О., Тарановського Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Сервісний центр в Одеській області» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом державного підприємства «Сервісний центр в Одеській області» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року державне підприємство «Сервісний центр в Одеській області» (далі ДП «Сервісний центр в Одеській області») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 3 квітня 2015 року № та вимоги про сплату боргу від 3 квітня 2015 року № Ю-.

В обґрунтування позову зазначалось, що з 5 по 12 березня 2015 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та спати податку на доходи фізичних осіб за період з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року, військового збору за період з 3 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року та дотримання іншого законодавства за період з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року. За результатами перевірки складено акт від 23 березня 2015 року за № 1750/15-53-17-06/31186273, в якому зазначено про порушення позивачем, серед іншого, ч. 2 п. 1 ст. 6, ч. 1 п. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». На підставі акта перевірки відповідачем прийнято рішення від 3 квітня 2015 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 2107044 грн. 98 коп. за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 3 квітня 2015 року № Ю- зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 4214069 грн. 93 коп.. На думку позивача, висновки акта перевірки щодо порушення ДП «Сервісний центр в Одеській області» вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому прийняте відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу (недоїмки) підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ДП «Сервісний центр в Одеській області» відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник ДП «Сервісний центр в Одеській області» в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що під час перевірки позивачем надавались укладені з працівниками підприємства трудові угоди та усі необхідні документи стосовно працівників, до яких застосована податкова соціальна пільга. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представника позивача в підтримку апеляційної скарги, а також представників відповідача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що з 5 по 12 березня 2015 року посадовими особами ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Сервісний центр в Одеській області» щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та спати податку на доходи фізичних осіб за період з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року, військового збору за період з 3 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року та дотримання іншого законодавства за період з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 23 березня 2015 року за № 1750/15-53-17-06/31186273, в якому зазначено про порушення позивачем, серед іншого, ч. 2 п. 1 ст. 6, ч. 1 п. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На підставі акта перевірки контролюючим органом складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 3 квітня 2015 року № Ю- зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 4214069 грн. 93 коп. та прийнято рішення від 3 квітня 2015 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 2107044 грн. 98 коп. за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що контролюючим органом правомірно зроблено висновок про порушення позивачем Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що є підставою для донарахування підприємству єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 4214069 грн. 93 коп. та визначення штрафних санкцій в розмірі 2107044 грн. 98 коп..

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 названого Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Пунктами 1 та 5 ст. 8 названого Закону (у вказаній вище редакції) визначено, що розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону за донарахування органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

На підставі ч. 4 названої статті Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою контролюючого органу встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому під час проведення перевірки, 10 березня 2015 року, ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на ім'я директора ДП «Сервісний центр в Одеській області» подано запит щодо надання належним чином завірених копій документів, у зв'язку з проведенням позапланової виїзної перевірки позивача, а саме: відповідних заяв працівників про прийняття або звільнення з роботи; наказів по підприємству про прийняття та звільнення з роботи працівників; трудових угод з працівниками; відомостей нарахування та виплати заробітної плати (інших виплат); платіжних відомостей, відомостей на виплату заробітної плати; касової книги з додатками; податкових розрахунків форми № 1-ДФ; штатного розпису, фактичної кількості штатних працівників та сумісників; завірених копій трудових книжок чи журналу обліку трудових книжок; заяв працівників на отримання податкової соціальної пільги; табелів обліку використання робочого часу; копій звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; договорів ЦПХ (а. с.72).

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

12 березня 2015 року працівниками відповідача складено акт про ненадання документів за № 1092/15-53-17-06/31186273, зі змісту якого вбачається, що станом на 12 березня 2015 року до перевірки не надано або надано не в повному обсязі документи, а саме: головну книгу підприємства (не надано); журнали-ордери (не надані); розрахунково-платіжні відомості (надані частково - відсутні окремі сторінки, на яких засвідчено зведені нарахування заробітної плати та податків, відсутні порядкові номери, дати формування відомостей, печатка підприємства, в деяких немає підпису посадових осіб, щомісячні зведені дані не співпадають у розрізі по працівникам та по підрозділам); договори цивільно-правового характеру та акти виконаних робіт (не надано); платіжні відомості (надані частково - без дати складання, порядкових номерів, відсутні кількість аркушів, без підпису працівників, підпису посадових осіб); касову книгу з додатками (надано частково - невідповідність рахунків, субрахунків з надходженнями та видатками); авансові звіти (надані частково - невідповідність підтверджуючих документів підзвітним особам) (а. с.73-74).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на акти прийому-передачі документів від 16 березня 2015 року та від 19 березня 2015 року, відповідно до яких підприємством до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області надавались копії необхідних документів. При цьому апелянт зазначає, що відповідні акти прийому-передачі документів були підписані працівниками контролюючого органу.

Для з'ясування наведених вище обставин, на вимогу суду апеляційної інстанції, стороною позивача до апеляційного суду надані копії актів прийому-передачі документів від 16 березня 2015 року та від 19 березня 2015 року (а. с. 163-164), а представником відповідача надано узагальнений перелік документів, які були використані при проведенні перевірки ДП «Сервісний центр в Одеській області» (Додаток 2 до акту перевірки) (а. с. 171-172).

Згідно названого переліку передані стороною позивача контролюючому органу за актами прийому-передачі від 16 березня 2015 року та від 19 березня 2015 року документи були використані посадовими особами відповідача при проведенні перевірки.

Вказану обставину визнано в судовому засіданні апеляційного суду представником позивача. При цьому, будь-які докази, які б спростували встановлені перевіркою порушення, в матеріалах справи відсутні та до суду апеляційної інстанції позивачем не надані.

З метою перевірки правильності висновків відповідача про донарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, судом апеляційної інстанції запропоновано представнику ДП «Сервісний центр в Одеській області» надати копії первинних документів для можливого призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи. Проте, стороною позивача заявлено про неможливість надання підприємством копій первинних документів у зв'язку з їх відсутністю та про недоцільність призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи.

За таких обставин, із врахуванням наведених вище положень п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а також закріпленого в ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язку кожної із сторін довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ДП «Сервісний центр в Одеській області» є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Сервісний центр в Одеській області» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 21 червня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко