Справа № 0670/6378/11
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2012-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 0670/6378/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 р. м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нагірняк М.Ф. ,

при секретарі - Янушевській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства "Еней"

до Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Дочірнє підприємство "Еней" звернулося з позовом до Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування слідуючих податкових повідомлень-рішень:

- НОМЕР_1 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 22406,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 5602,00грн.;

- НОМЕР_2 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку на прибуток в сумі 143000,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 35750,00грн.;

- НОМЕР_3 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в сумі 162,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 41,00грн.;

- НОМЕР_4 від 24.05.2011року, відповідно до якого Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 17513,00грн. з податку на додану вартість для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані молоко і м'ясо;

- НОМЕР_5 від 24.05.2011року, відповідно до якого Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 36426,00грн. за допущене перевищення ліміту залишку готівки в касі.

В судовому засіданні представники Позивача свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що з 14.03.2011року по 22.04.2011року уповноваженими особами Відповідача була проведена виїзна планова документальна перевірка Дочірнього підприємства "Еней" з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2009року по 31.12.2010року. За результатами перевірки Відповідачем були безпідставно винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення. На думку представників Позивача, висновки Відповідача, зроблені за результатами перевірки є протирічивими, надуманими та такими, що не відповідають документам податкової та бухгалтерської звітності.

Підприємство, як зазначили представники Позивача, в повній мірі і належними чином відобразило всі свої витрати за отримані послуги від ПП ОСОБА_1 по мийці автомобілів, від ПП ОСОБА_2 по перевезенню молока, від ТОВ ОСОБА_3 Буд" по ремонту котла та іншого обладнання, від ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд" по будівельно-ремонтним роботам. Висновки Відповідача про заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток по вказаним господарським операціям є протирічивими та надуманими.

Аналогічно, на думку представників Позивача, є надуманими висновки Відповідача про наявність заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та перевищення ліміту залишку готівки в касі. Зазначені висновки спростовуються оригіналами наявних бухгалтерських документів, що були досліджені в судовому засіданні.

Відповідач безпідставно ототожнив продукцію підприємства у вигляді "Спред солодковершковий "Любимий" як різновид молочної продукції із "спреєм", що є газоподібною сумішшю. На такому висновку Відповідач, на думку представників Позивача, безпідставно визначив підприємству фінансові санкції з податку на додану вартість для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані молоко і м'ясо. "Спрей солодковершковий "Любимий", на думку представників Позивача, реалізовувався на загальних підставах Зобов'язання з податку на додану вартість, що виникли при реалізації вказаної продукції Позивач задекларував також на загальних підставах. У Відповідача взагалі не було законних підстав для прийняття рішення, що вказана продукція не відноситься до молочної продукції.

Представники Відповідача проти позову заперечили і зазначили, що за результатами вказаної перевірки було встановлено відсутність належних документів, що підтверджували відносини Позивача із ПП ОСОБА_1, ПП ОСОБА_2, ТОВ ОСОБА_3 Буд" та ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд". ОСОБА_2 знаходився в трудових відносинах із Романівським КП №Сервіс" і не мав можливості надавати послуги Позивачу. ТОВ ОСОБА_3 Буд" та ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд" взагалі визнані банкротами. Підприємство безпідставно до податкового кредиту включило 70052,00грн. у взаємовідносинах із ПП "Фелест", яке взагалі податкові декларації з ПДВ за вказаний період не подавало, та з ТОВ "Акеріт", яке відсутнє за місцем свого знаходження.

Як зазначили представники Відповідача, в ході перевірки було встановлено, що Позивач також допустив перевищення ліміту залишку готівки в касі в сумі 18213,64грн., що підтверджується касовими ордерами № 402 та № 407 від 17.02.2010року та зменшили розмір податку з доходів фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача, представників Відповідача, свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

1. Визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 22406,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 5602,00грн.

Правовідносини щодо визначення платників податку на додану вартість, об'єктів, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету, регулюються Законом України "Про податок на додану вартість" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні № НОМЕР_1 від 24.05.2011року, визначення Позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 22406,00грн. мотивовано недотриманням Позивачем вимог пп.7.4.,7.4.4.,7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), тобто неправильне формування податкового кредиту.

Позиції Відповідача щодо визначення Позивачу вказаних податкових зобов'язань на стадії перевірки, прийняття оскаржуваного рішення та в ході судового засідання є різними, протирічивими, взаємовиключаючими та надуманими.

Так, в розділі 3.2.2. акту перевірки Відповідач прямо зазначає, що "перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.07.2009року по 31.12.2010року не встановлено завищення ( заниження) даного показника.

В оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні Відповідач зазначає про неправильне формування податкового кредиту на 22406,00грн.

В судовому засіданні представники Відповідача змінили правове обґрунтування даного оскаржуваного рішення і зазначили, що заниження Позивачем вказаного податкового зобов'язання зумовлено порушенням вимог ст.8-1 вказаного Закону. Позиція Відповідача зводиться до того, що Позивач при реалізації "Спреду солодковершкового "Любимого", як товару власного виробництва, безпідставно застосувало нульову ставку податку на додану вартість. Даний товар, на думку Відповідача, не зазначений у групах 1-24 УКТ ЗЕД, а тому не вважається сільськогосподарським і при його реалізації повинна застосовуватися загальна ставка податку на додану вартість.

Дана позиція Відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, не відповідає обставинам справи, виходячи із наступного.

В обґрунтування даної позиції представники Відповідача всупереч вимогам ст.72 КАС України не надали суду жодних доказів, не зазначили коли, який код Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) і яким уповноваженим державним органом був встановлений для "Спреду солодковершкового "Любимого", що виробляється Позивачем.

Більш того, в судовому засіданні безспірно встановлено, що Позивач фактично свої зобов'язання, пов'язані із реалізацією вказаного товару, відніс до податкових зобов'язань по загальним деклараціям за жовтень - грудень 2009року, а не по спеціальній декларації. Ці обставини знайшли своє підтвердження в ході дослідження податкових декларацій Позивача з податку на додану вартість за відповідні періоди.

При цьому слід зазначити, що в судовому засіданні було встановлено, що Позивачем вказана продукція реалізовувалася, при реалізації її покупцям видавалися відповідні податкові декларації з податку на додану вартість, в яких розмір ПДВ зазначався, виходячи із ставки податку в розмірі 20%, а не за нульовою ставкою.

Суд приходить до висновку, що виключно в результаті не фахової перевірки Відповідач прийшов до висновку щодо збільшення Позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 22406,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 5602,00грн. Прийняте на підставі такого висновку податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

2. Визначення податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 143000,00грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 35750,00грн.

Правовідносини щодо визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, їх платників, валових витрат такого платника та його валового доходу визначаються правовими нормами Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", що були чинними на день виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст. 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з п. 4.3 цього Закону, на суму валових витрат платника податку, визначених ст. 5 цього Закону, та суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із ст. 8 і ст. 9 цього Закону.

За результатами перевірки Відповідач прийшов до висновку, що Позивач, як платник податку на прибуток, за вказаний період завищив валові витрати в загальній сумі 572000,00грн. та завищив амортизаційні відрахування на загальну суму 23164,00грн. Саме зазначені порушення, на думку представників Відповідача, призвели до заниження самого податку на прибуток в сумі 143000,00грн.

Завищення Позивачем своїх валових витрат Відповідачем мотивоване :

- відсутністю документального підтвердження витрат щодо отримання Позивачем послуг по мийці автомобілів від ПП ОСОБА_1 на суму 65510,00грн.;

- неправомірного віднесення до валових витрат щодо отримання послуг по перевезенню молока на загальну суму 301010,00грн., наданих Позивачу ПП ОСОБА_2, так як ОСОБА_2 протягом вказаного періоду являвся директором Романівського КП "Сервіс";

- неправомірного віднесення до валових витрат витрати по ремонту котла та іншого обладнання на загальну суму 205480,00грн. здійснені ТОВ ОСОБА_3 Буд", так як згідно постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2011року вказане товариство визнано банкрутом;

- неправомірного віднесення до валових витрат витрати по проведенню ремонтно-будівельних робіт ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд" в сумі 99999,00грн., так як згідно постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2011року вказане товариство визнано банкрутом.

Жодних обґрунтувань своїх висновків щодо завищення Позивачем амортизаційних відрахувань на загальну суму 23164,00грн. Відповідачем ні в ході перевірки ні в судовому засіданні не наведено. Більш того, в акті перевірки в розділі 3.1.3. "амортизаційні відрахування" в наведеній порівняльній таблиці прямо зазначено про відсутність розбіжностей по вказаному показнику між даними декларацій Позивача та даними перевірки.

Зазначена позиція Відповідача щодо визначення Позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток не відповідає матеріалам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Так, по-перше, просте сумарне додавання валових витрат Позивача по вказаним контрагентам ( ПП ОСОБА_1, ПП ОСОБА_2, ТОВ ОСОБА_3 Буд" та ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд") є значно більше ніж сума в розмірі 572000,00грн., що зазначена у висновку Відповідача ( 301010,00+65510,00+205480,00+99999,00=617199,00, що значно більше від суми 572000,00).

По-друге, невизнаючи вказаних витрат Позивача, Відповідач визнав обґрунтованим включення Позивачем сум податку на додану вартість, що були сплачені вказаним контрагентам, до свого податкового кредиту за вказані періоди.

По-третє, Позивач мав господарські відносини з ТОВ ОСОБА_3 Буд" в 2009році та в 1 кварталі 2010року, а з ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд") - протягом 2009року та протягом 1-3 кварталів 2010року, а тому рішення про визнання вказаних осіб банкрутами, що винесені в січні 2011року не можуть автоматично слугувати підставами, що виключають вказані господарські відносини між вказаними особами. Більш того, Відповідач не надав суду жодних доказів, що вказані судові рішення набули чинності.

В судовому засіданні в результаті дослідження документів бухгалтерської звітності (договорів, рахунків - фактур, актів здачі-прийняття робіт, звітів про виконані роботи, платіжних доручень, товаро-транспортних накладних, податкових накладних, актів прийому виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), справок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) підтверджено про наявність господарських операцій Позивача із ПП ОСОБА_1, ПП ОСОБА_2, ТОВ ОСОБА_3 Буд" та ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд". Лише сам факт перебування ОСОБА_2 в трудових відносинах із Романівським КП "Сервіс" не може виключати можливість надання зазначеною особою послуг Позивачу по перевезенню молока.за вказані періоди та на вказані суми.

Нечітке, необ'єктивне та неповне викладення в акті перевірки обставин щодо виявлених порушень податкового законодавства унеможливлює дати оцінку обґрунтованості висновків Відповідача в акті перевірки, що свідчить про недоведеність цих висновків, і як наслідок, про відсутність складу правопорушення і у зв'язку з цим про відсутність правових підстав для донарахування податку на прибуток в сумі 143000,00грн. та застосування штрафної санкції в сумі 35750,00 грн.

В судовому засіданні представники Відповідача також не змогли навести повний перелік порушень фінансово-господарської діяльності платника та обставини, при яких вони були допущені, тобто не змогли зазначити яким чином були визначені суми, на які завищені валові витрати та амортизаційні відрахування. Податковий орган, на якого в силу ст. 71 КАС України, покладено обов'язок доказування, не надав суду доказів та не довів правомірності прийнятого ними рішення.

Більш того, в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні для обґрунтування підстав для визначення Позивачу донарахування податку на прибуток в сумі 143000,00грн. та застосування штрафної санкції в сумі 35750,00 грн. Відповідач безпідставно зробив посилання на цілий ряд правових норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме - пп.5.2.1. п.5.2 ст.5 та п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5.

Такий хаотичний, немотивований та безпідставний перелік вказаних правових норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не може свідчити про суть допущених порушень і не може слугувати підставою для застосування фінансових санкцій виходячи із наступного. Перелічені правові норми Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", взагалі не є такими, що зобов'язують платника, в тому числі Позивача по справі, вчинити певні дії, наслідком невиконання яких може бути застосування фінансових санкцій. Вказані правові норми містять лише певні визначення та перелічують певні права платників вказаного податку, а не їх обов'язки.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку на прибуток в сумі 143000,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 35750,00грн. є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі.

3. Визначення податкових зобов'язань з податку з доходів найманих працівників в сумі 162,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 41,00грн.

В судовому засіданні представники Відповідача зазначили, що з доходу працівника підприємства ОСОБА_4 в грудні 2009року Позивач нарахував та утримав вказаного податку в розмірі 44,79грн., а необхідно було утримати 76,79грн. Аналогічно в квітні 2010року з доходу працівника ОСОБА_5 Позивач нарахував та утримав 71,37грн. податку, а потрібно було утримати 136,55грн., в грудні 2010року Позивач нарахував та утримав вказаного податку з доходів фізичних осіб працівника ОСОБА_7 в сумі 74,54грн., а потрібно було - 139,71грн.

Зазначені доводи представників Відповідача не знайшли свого підтвердженні в судовому засіданні.

Як пояснила в судовому засіданні головний бухгалтер Позивача ОСОБА_8, в зазначені періоди на дохід працівника ОСОБА_4 був нарахований та утриманий значно інший та в більшому розмірі податок з доходів фізичних осіб, а саме - 88,37грн., відносно ОСОБА_5 - 495,40грн., а відносно ОСОБА_7 - 240,30грн. Ці пояснення підтверджуються даними книги по нарахуванню та виплаті заробітної плати підприємства, що була оглянута в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, а податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_3 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в сумі 162,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 41,00грн. є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі.

4. Застосування фінансових санкцій в сумі 17513,00грн. з податку на додану вартість для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані молоко і м'ясо.

Як зазначено в податковому повідомленні - рішення, застосування вказаних фінансових санкцій зумовлено виключно порушенням з боку Позивача вимог п.11.21 ст.11 Закону України " Про податок на додану вартість".

За приписами п.11.21 ст.11 цього Закону в редакції, що була станом на день виникнення спірних правовідносин, зазначається, що сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами всіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно на виплату дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Порядок нарахування, виплати і використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма діє без обмеження строку її застосування і призупиняється, коли у законі про Державний бюджет України на відповідний рік передбачено, що сума податку на додану вартість, яка сплачується до бюджету переробними підприємствами всіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти та іншу продукцію переробки тварин і птиці, закуплених у живій вазі (шкури, субпродукти, м'ясо-кісткове борошно), спрямовується до спеціального фонду державного бюджету з подальшим використанням на здійснення доплат на одну корову, наявну на 1 січня відповідного року, на підставі довідок, виданих сільськими, селищними, міськими чи районними у містах радами, - для фізичних осіб та копії звіту про стан тваринництва (форма N 24 (річна) стосовно наявності корів, засвідчену органами державної статистики, - для юридичних осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності, які не обрали спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського, лісового господарства та рибальства, передбачений статтею 81 цього Закону, і на загальних підставах вважаються платником податку на додану вартість, за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції.

Таким чином, видно, що жодна із чотирьох частин зазначеної в оскаржуваному податковому повідомленні - рішення правової норми Закону України " Про податок на додану вартість" не містить жодних підстав, виду санкції та порядку її (їх) застосування.

В судовому засіданні представники Відповідача не змогли надати суду жодних правових обґрунтувань винесення такого податкового повідомлення - рішення.

Більш того, вказане податкове повідомлення - рішення не відповідає висновкам, що зазначені в акті перевірки від 04.05.2011року. В даному акті (розділ 3.2.4.2. Податковий кредит (скорочена декларація) взагалі із незрозумілих суду підстав обґрунтування заниження Позивачем податку на додану вартість для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані молоко і м'ясо, наведено по його взаємовідносинам із ПП "Фелест", ТОВ "Акеріт", ТОВ ОСОБА_3 Буд" та ТОВ "Будівельна компанія імпульс інвест буд".

Позивач не мав жодних відносин із вказаними господарюючими суб'єктами щодо придбання молока. Взаємовідносини Позивача із вказаними господарюючими суб'єктами декларувалися виключно на загальних підставах, що визнали в судовому засіданні самі представники Відповідача.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, а податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_4 від 24.05.2011року, відповідно до якого Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 17513,00грн. з податку на додану вартість для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані молоко і м'ясо, винесено не на підставі вимог чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

5. Застосування фінансових санкцій в сумі 36426,00грн. за допущене перевищення ліміту залишку готівки в касі.

Застосування зазначених фінансових санкцій Відповідачем мотивоване допущенням підприємством в лютому 2010року перевищенням ліміту залишку готівки на загальну суму 18213,64грн. Таке порушення мотивоване тим, що видаткові касові ордери № 402 на 3359,40грн., № 403 на 2840,00грн., № 406 на 174,00грн. та № 407 на 2982,00грн., які виписані 17.02.2010року, а кошти по ним за твердженням Відповідача були видані лише 19.02.2010року. Вказане порушення, як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішення, є підставою для застосування відповідальності передбаченої Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Дані доводи Відповідача не знайшли свого підтвердженні в судовому засіданні. В результаті дослідження в судовому засіданні оригіналів зазначених вище видаткових ордерів безспірно встановлено, що всі вказані видаткові ордери виписані 17.02.2010року, датою видачі коштів по ним зазначені також 17.02.2010року. В той же день випалта зазначених коштів проведена по касі.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено відсутність в діях Позивача правопорушення щодо перевищення ліміту залишку готівки в касі, що виключає можливість застосування до Позивача санкцій, передбачених Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_5 від 24.05.2011року, відповідно до якого Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 36426,00грн. за допущене перевищення ліміту залишку готівки в касі, винесено за відсутності підстав, передбачених чинним законодавством, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Всупереч вимогам ст.72 КАС України Відповідач не надав суду жодних доказів наявності в діях Позивача порушень вимог податкового законодавства, що слугували підставами для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Податкові повідомлення - рішення Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції № НОМЕР_1 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 22406,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 5602,00грн., № НОМЕР_2 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку на прибуток в сумі 143000,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 35750,00грн., № НОМЕР_3 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в сумі 162,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 41,00грн., № НОМЕР_4 від 24.05.2011року, відповідно до якого Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 17513,00грн. з податку на додану вартість для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані молоко і м'ясо та № НОМЕР_5 від 24.05.2011року, відповідно до якого Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 36426,00грн. за допущене перевищення ліміту залишку готівки в касі, винесені не на підставі вимог чинного законодавства, без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати Дочірнього підприємства "Еней" у вигляді 17.00грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст.2,86,94,159-163,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати слідуючі податкові повідомлення - рішення Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції:

- НОМЕР_1 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 22406,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 5602,00грн.;

- НОМЕР_2 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку на прибуток в сумі 143000,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 35750,00грн.;

- НОМЕР_3 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" визначені податкові зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в сумі 162,00грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 41,00грн.;

- НОМЕР_4 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 17513,00грн. з податку на додану вартість для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продані молоко і м'ясо;

- НОМЕР_5 від 24.05.2011року, яким Дочірньому підприємству "Еней" застосовані фінансові санкції в сумі 36426,00грн. за допущене перевищення ліміту залишку готівки в касі.

Судові витрати Дочірнього підприємства "Еней" у вигляді 17.00грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя: М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 23 січня 2012 р.