Справа № 2а-6131/11
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Київ К/800/40234/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа - Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20 травня 2015 року просив:

скасувати постанову державних виконавців від 29 грудня 2009 року та постанову від 30 червня 2011 року ВП № 25875014 про повернення виконавчого документа стягувачеві;

зобов'язати винести постанову про відкриття виконавчого провадження та виконати виконавчий лист, виданий 4 грудня 2007 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 2-а-158/07, про стягнення з Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на його користь недоплаченої суми разової грошової допомоги в розмірі 2570 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено. Роз'яснено позивачу право повторного пред'явлення виконавчого документу до виконання в межах строків, встановлених для пред'явлення виконавчого провадження (стаття 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове - про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

4 грудня 2007 року Придніпровський районний суд м. Черкаси видав виконавчий лист у справі № 2а-158/07 за постановою суду від 21 листопада 2007 року про стягнення з Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь позивача ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги в розмірі 2570 грн.

Державними виконавцями підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Коркішко О.В. 31 січня 2008 року, 26 травня 2009 року та Троценко І.Л. 11 квітня 2011 року виносилися постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого листа, але жодна з них не була виконана.

30 червня 2011 року Державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області Коркішко О.В. від 29 грудня 2009 року виконавчий лист № 2а-158/07, виданий 4 грудня 2007 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, повернуто стягувачеві відповідно до пункту 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника коштів та майна, на які може бути звернуто стягнення.

Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Троценко І.Л. від 30 червня 2011 року виконавчий лист №2а-158/07, виданий 4 грудня 2007 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, повернуто стягувачеві відповідно до статей 47, 48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно та кошти, на які можливо проводити стягнення, а розшук такого майна виявився безрезультатним.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Пунктом 23 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2008 року № 609 (чинною на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок), передбачено, що безспірне списання коштів загального фонду відповідного бюджету здійснюється органом Державного казначейства, який обслуговує боржника, в межах бюджетних асигнувань на поточний рік, передбачених у затвердженому кошторисі розпорядника бюджетних коштів, плані використання бюджетних коштів одержувачів та у разі наявності на рахунках боржника відкритих асигнувань за відповідними кодами класифікації видатків бюджету.

Згідно з підпунктом 7 пунктом 21 Порядку орган Державного казначейства не здійснює безспірне списання коштів та протягом трьох робочих днів повертає стягувачу без виконання платіжну вимогу та супровідні документи, якщо відсутні відкриті асигнування за відповідним кодом програмної класифікації видатків бюджету (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), кодом економічної класифікації видатків бюджету (загальним фондом бюджету та іншими коштами спеціального фонду) та власні надходження (за спеціальним фондом бюджету).

Як встановлено судами, державний виконавець здійснив такі заходи, направлені на розшук коштів, на які б можна було звернути стягнення:

- розпорядження від 10 травня 2011 року про зобов'язання боржника виставити платіжну вимогу на рахунок, який належать Головному управлінню праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, та стягнення коштів на депозитний рахунок;

- платіжна вимога № 626 від 11 травня 2011 року, на звороті якої є запис посадових осіб Головного управління державного казначейства України у Херсонській області про її повернення без виконання відповідно до підпункту 7 пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 9 липня 2008 року № 609;

- розпорядження від 31 травня 2011 року про зобов'язання боржника виставити платіжну вимогу на рахунок, який належать Головному управлінню праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, та стягнення коштів на депозитний рахунок;

- платіжна вимога № 677 від 31 травня 2011 року, на звороті якої є запис посадових осіб Головного управління державного казначейства України у Херсонській області про її повернення без виконання відповідно до підпункту 7 пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 9 липня 2008 року № 609.

Відповідно до підпункту 36 пункту 4, пункту 11 Типового положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року №790 (далі - Положення), Головне управління праці та соціального захисту населення обласної адміністрації виконує функції управління майном, що належить йому на праві оперативного управління, утримується за рахунок державного бюджету.

Отже, Головне управління праці та соціального захисту населення обласної адміністрації не є власником майна, а тому його майно не може бути об'єктом арешту.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування постанов державних виконавців про повернення виконавчого документа стягувачеві, обґрунтовано виходили з того, що державні виконавці здійснили всі можливі дії, спрямовані на виконання судового рішення, посилання позивача на те, що державними виконавцями не в повній мірі виконані обов'язки щодо вчинення всіх примусових заходів відповідно до статті 11 Закону № 606-XIV, є необґрунтованими, у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваних постанов відсутні.

Відповідно до частини п'ятої статті 47 Закону № 606-XIV повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позовна вимога про зобов'язання відповідача винести постанову про відкриття виконавчого провадження є передчасною, оскільки позивачем не надано доказів повторного подання заяви про примусове виконання судового рішення після повернення виконавчого документа стягувачу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових рішеннях, не спростовуються, підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Пасічник С.С.