Справа № 573/837/16-а
Суддя: Свиргуненко Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/837/16-а
Номер провадження 2-а/573/11/16
П О С Т А НО В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст )

15 червня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах неповнолітнього, позбавленого батьківського піклування, ОСОБА_1 до комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району», треті особи: державний навчальний заклад «Білопільське вище професійне училище», служба у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації, департамент освіти та науки Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2016 року перший заступник керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах неповнолітнього, позбавленого батьківського піклування, ОСОБА_1 до комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у 2009 році ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та з 09 жовтня 2013 року по 31 серпня 2015 року останній навчався в Улянівській спеціалізованій школі-інтернат на повному державному утриманні. По закінченню вказаної школи ОСОБА_1 не виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбачену ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі 7 673 грн. 50 коп. ОСОБА_1 відноситься до соціально-незахищеної категорії населення, не має рідних, які б піклувалися про його добробут, а опікун, державний навчальний заклад «Білопільське вище професійне училище», та орган опіки та піклування Лебединської РДА не звернулися до суду за захистом його прав. 30 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до Роменської місцевої прокуратури, в якій зазначив, що від працівників прокуратури у березні 2016 року дізнався про те, що йому не доплатили кошти при закінченні інтернатного закладу та просив прокуратуру представляти його інтереси в суді з цього приводу. Також місцевою прокуратурою отримана письмова згода від законного представника неповнолітнього - ДНЗ «Білопільське вище професійне училище», голови Лебединської районної державної адміністрації та самого ОСОБА_1 щодо здійснення представництва інтересів останнього. Тому, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заступник керівника Роменської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Прокурор Глущенко Г. О. у судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувавши обставинами, викладеними в позовній заяві та пояснила, що відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено виплату одноразової допомоги випускникам навчальних закладів у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. При цьому вказана норма закону встановлює прямий обов'язок навчальних закладів за власний рахунок забезпечити виплату грошової допомоги усім своїм випускникам, не розмежовуючи їх на окремі категорії, зокрема, на тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, або на тих, хто із них працевлаштувався. Проте, всупереч викладеним вимогам законодавства, адміністрація Улянівської спеціальної школи - інтернату виплатила випускнику ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 42 грн. 50 коп., що дорівнює 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановленого п.п. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», хоча питання одноразової грошової допомоги врегульоване лише Законом і дія вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України на неї не поширюється. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році розмір прожиткового мінімуму на одні особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становив 1 286 грн., з 1 вересня - 1 378 грн. Таким чином, ОСОБА_1, як дитині позбавленій батьківського піклування, у віці до 18 років при закінченні навчального закладу повинна бути нарахована та виплачена грошова допомога у розмірі 7 716 грн. замість 42 грн. 50 коп., яку він фактично отримав, а отже йому не доплачено 7 673 грн. 50 коп.

Неповнолітній ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов прокурора підтримує (а. с. 83).

Представник відповідача - директор комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» Пінчук Т. І. у судовому засіданні позов не визнала, суду зазначила, що згідно зі ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Порядок і розмір таких виплат визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» №226 від 05 квітня 1994 року. Вказана постанова є діючою і не суперечить вимогам вищезгаданого Закону. Відповідно до п.п. 1 п. 13 постанови №226 дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м'яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів. Представник відповідача вважає, що виходячи із зазначених вище положень постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» №226 від 05 квітня 1994 року, дітям, позбавленим батьківського піклування, при їх вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 2,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 грн. 50 коп. Така позиція узгоджується і з роз'ясненнями Міністерства освіти і науки України від 21 квітня 2015 року. Також, з огляду на роз'яснення, які викладені в п. 4.2 Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року по справі №19-рп/2011, де зазначено, що бездіяльністю є невиконання повноважень, передбачених законодавством, представник відповідача зазначає, що не є бездіяльністю вчинення особою активних дій з часткового виконання обов'язку, передбаченого законодавством, наприклад виплата у меншому розмірі, ніж визначено законом, а тому позовні вимоги прокурора про визнання бездіяльності комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» є безпідставними. Посилаючись на викладені вище обставини, директор комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» Пінчук Т. І. у задоволенні позову прокурора просила відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи - державного навчального закладу «Білопільське вище професійне училище» за довіреністю Колєснік Н. В. у судовому засіданні позов прокурора підтримала.

Представник третьої особи - служба у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Начальник служби надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги прокурора підтримують (а. с. 53, 72).

Представник третьої особи - департаменту освіти та науки Сумської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився. Директор департаменту надіслав відгук на позовну заяву прокурора, в якому зазначив, що відповідно до ст. ст. 8, 25, 39 - 9 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», постанови Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року №1149 «Про деякі питання розподілу обсягу міжбюджетних трансфертів», яка втратила чинність 11 лютого 2015 року та постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року №435 «Про затвердження формули розподілу освітньої субвенції між місцевими бюджетами», яка набрала законної сили 01 січня 2016 року, випускники навчальних закладів із числа дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку за рахунок навчального закладу або відповідної установи при їх працевлаштуванні після закінчення навчального закладу. У зв'язку з викладеними обставинами директор департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації просить відмовити у задоволенні позову прокурора (а. с. 68-71).

Заслухавши сторони, представника третьої особи, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лебедин, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1, виданого 05 січня 2015 року Білопільським РС УДМС України в Сумській області (а. с. 11).

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 24 грудня 2008 року мати неповнолітнього ОСОБА_1, ОСОБА_4, позбавлена батьківських прав відносно останнього (а. с.13).

Батько ОСОБА_1, ОСОБА_5, рішенням Брянківського міського суду Луганської області від 18 вересня 2009 року також позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина (а. с. 14).

На підставі розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації від 17 листопада 2009 року №531 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з позбавленням батьків останнього батьківських прав (а. с.12).

Згідно з довідкою КУ СОР «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат Білопільського району» від 23 березня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчався у вказаному навчальному закладі з 09 жовтня 2013 року по 31 серпня 2015 року (а. с. 8).

Наказом по Улянівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат №75-ОД від 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 відраховано зі школи-інтернату в зв'язку із закінченням навчального закладу (а. с. 7).

Із довідки Державного навчального закладу «Білопільське вище професійне училище» від 21 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 навчається у вказаному навчальному закладі в групі №13 за професією маляр, лицювальник-плиточник. Наказ про зарахування №1 «З-УД» від 01 вересня 2015 року (а. с. 9).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» №2342-ІV від 13 січня 2005 року, до дітей - сиріт відносяться діти, в яких померли чи загинули батьки та до дітей, позбавлених батьківського піклування відносяться діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав.

Таким чином, відповідно до вищезазначеної норми закону ОСОБА_1 є дитиною, позбавленою батьківського піклування.

Частинами 1-3 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» передбачено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно з ч. 7 вказаної норми Закону випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначена Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 286 грн., з 1 вересня - 1 455 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі, позивачу по справі, ОСОБА_1, при випуску з навчального закладу має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7 716 грн.

У відповідності до видаткового касового ордеру від 21 серпня 2015 року відповідачем випускнику ОСОБА_1 була виплачена допомога у розмірі 42 грн. 50 коп., що складає суму не менше 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та яка передбачена п.п. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» №226 від 05 квітня 1994 року (а. с. 10).

Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача стосовно правильності застосування пп. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» №226 від 05 квітня 1994 року, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 вказаного вище Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Норми ст. ст. 25, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, як встановлено ст. 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 означеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державною.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» №2342-ІV від 13 січня 2005 року передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Закони України мають вищу юридичну силу і саме Закон має застосовуватися в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно - правовий акт.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод ОСОБА_1, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Доводи представника відповідача Пінчук Т. І. в судовому засіданні стосовно того, що зі свого боку вона, як директор комунального закладу, вживала всі необхідні дії для виплати випускникам школи-інтернату одноразової допомоги, у зв'язку з чим вимоги прокурора про визнання бездіяльності КУ СОР «Улянівська спеціальна школа-інтернат Білопільського району» є безпідставними, суд не приймає до уваги з огляду те, що в судовому засіданні вказані доводи не підтверджені. Крім того, в ході судового розгляду справи доведено той факт, що відповідач діяв всупереч положенням статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та не виплатив ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Виходячи з викладеного, суд не приймає доводів представника відповідача щодо невизнання позову, так як виходячи з вищенаведених норм закону, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії, на думку суду, застосуванню підлягає Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», та вважає що випускнику ОСОБА_1 має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку тобто 7 716 гривень, замість виплачених 42 грн. 50 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь Роменської місцевої прокуратури Сумської області в рахунок повернення сплаченого судового збору 1 378 гривень суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 судовий збір сплачено не позивачем, а прокуратурою Сумської області, яка у цій справі є представником позивача.

Із врахуванням того, що статтею 94 КАС України не передбачено повернення судового збору представникам сторін, суд приходить до висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь прокуратури Сумської області в рахунок повернення сплаченого судового збору у розмірі 1 378 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» №2342-ІV від 13 січня 2005 року, постановою Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» №226 від 05 квітня 1994 року, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов першого заступника керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах неповнолітнього, позбавленого батьківського піклування, ОСОБА_1 до комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району», треті особи: державний навчальний заклад «Білопільське вище професійне училище», служба у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації, департамент освіти та науки Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити.

Визнати бездіяльність комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

Зобов'язати комунальний заклад Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» у сумі 7 673 (сім тисяч шістсот сімдесят три гривні) гривні 50 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:

Справа № 573/837/16-а

Номер провадження 2-а/573/11/16

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина)

15 червня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах неповнолітнього, позбавленого батьківського піклування, ОСОБА_1 до комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району», треті особи: державний навчальний заклад «Білопільське вище професійне училище», служба у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації, департамент освіти та науки Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, на підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, суд відстрочує складення постанови у повному обсязі і проголошує її вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови буде виготовлений протягом п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов першого заступника керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах неповнолітнього, позбавленого батьківського піклування, ОСОБА_1 до комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району», треті особи: державний навчальний заклад «Білопільське вище професійне училище», служба у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації, департамент освіти та науки Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити.

Визнати бездіяльність комунального закладу Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

Зобов'язати комунальний заклад Сумської обласної ради «Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району» провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» у сумі 7 673 (сім тисяч шістсот сімдесят три гривні) гривні 50 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: