Справа № 0508/13823/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/3426/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Донецької міської ради на постанову Ворошиловського районного суду м.Донецька від 06 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Донецької міської ради про визнання протиправною бездіяльності,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Ворошиловського районного суду м.Донецька від 06 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Донецької міської ради щодо не розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_4 від 03.10.2012 року про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку та не прийняття у встановлений статтею 118 Земельного Кодексу України місячний строк рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована по вулиці Солов'яненка у місті Донецьку, або надання мотивованої відмови.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Донецька міська ради звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, що 03 жовтня 2012 року позивач звернувся до Донецької міської ради через управління Донецької міської ради «Єдиний дозвільний центр» із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку (реєстраційний номер 09002610), місце розташування земельної ділянки згідно із заявою: м. Донецьк, Куйбишевський район, вул. Солов'яненка.

До вказаної заяви (клопотання) позивачем додано пакет документів, а саме: викопіювання 1:2000 з чергового кадастрового плану міста (УЗР Держкомзему); викопіювання з генерального плану 1:2000 з нанесеними червоними лініями та позначенням орієнтованих меж та розмірів земельної ділянки; викопіювання з генерального плану 1:500 з нанесеними червоними лініями та позначенням орієнтованих меж та розмірів земельної ділянки; нотаріально посвідчена згода землекористувача земельної ділянки від 02.10.2012 року (арк.спр. 13); довідка філії ДП «Центра ДЗК»; копію паспорта та ідентифікаційного коду.

Однак, Донецька міська рада на пленарному засіданні у встановлений законом строк не розглянула заяву (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку (реєстраційний номер 09002610) у місячний термін з моменту її подання, тобто до 03.11.2012 року, і не надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій вказали, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки встановлено бездіяльність відповідача під час розгляду заяви ОСОБА_4 та не надання у встановлений законом строк обґрунтованої відповіді.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Стаття 25 Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглянути і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та Законами України до їх видання.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначений перелік питань, які належать до відання місцевих рад. Так, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону вирішення відповідно до закону питання регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, Рада міністрів АРК, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Однак, Донецька міська рада на пленарному засіданні у встановлений законом строк не розглянула заяву (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку (реєстраційний номер 09002610) у місячний термін з моменту її подання, тобто до 03.11.2012 року, і не надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції вірно встановлені обставини справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Донецької міської ради - залишити без задоволення, а постанову Ворошиловського районного суду м.Донецька від 06 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: