Справа № 2-а-4241/10/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4241/10/2170

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Василенко Г.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

при секретарі Ступак Ю.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 08.06.2010р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національного Банку України в Херсонській області про визнання незаконним наказів про застосування дисциплінарного стягнення та про звільнення, поновлення на роботі, та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати незаконними п.1.3 наказу №130-К від 17 листопада 2009 року, п.2 наказу №133-К від 24 листопада 2009 року, п.2 наказу №139-К від 07 грудня 2009 року, п.1.3 наказу №143-К від 17 грудня 2009 року, наказ №84-К від 16 серпня 2010 року, що були винесені Головним управлінням Національного Банку України в Херсонській області. Крім цього, просить поновити його на роботі на посаді начальника адміністративного відділу та, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що притягнення до дисциплінарної відповідальності та як наслідок звільнення було незаконним, винесені вищевказані накази повинні бути скасовані на підставі ст.ст.147, ч.1,2 ст.149 КЗпП України .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2010 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним наказу № 84-К від 16 серпня 2010 року, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги в частині визнання незаконними п. 1.3 наказу № 130-К від 17 листопада 2009 року, п. 2 наказу № 133-К від 24 листопада 2009 року, п. 2 наказу № 139-К д 07 грудня 2009 року, п.1.3 наказу № 143-К від 17 грудня 2009 року залишено без розгляду..

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог .

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 є державним службовцем 7 рангу. З відповідачем перебував у відносинах публічної служби, працюючи з 01 серпня 1994 року на посаді начальника господарського відділу, а з 03 серпня 2000 року на посаді начальника адміністративного відділу, з якої і був звільнений наказом № 84-К від 16 серпня 2010 року.

Порядок проходження державної служби та її припинення регулюється спеціальним Законом України „ Про державну службу".

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про державну службу" рішення про припинення державної служби може бути оскаржено державним службовцем безпосередньо до суду.

За змістом частини першої статті 30 Закону України "Про державну службу" підстави припинення державної служби можуть бути загальними, тобто передбаченими Кодексом законів про працю України, та спеціальними, які наведені в цьому Законі.

Таким чином, до правовідносин що виникли між сторонами слід застосовувати КЗпП України в частині, яка не суперечить вищевказаному спеціальному закону. Із змісту вказаних нормативно-правових актів вбачається, що керівник державного органу, на відміну від державного службовця, позбавлений права на свій розсуд припиняти службу працівника, а лише вправі за своєю ініціативою звільнити його за наявності підстав передбачених чинним законодавством.

Судом встановлено, що 17 листопада 2009 року був винесений наказ №130-К, відповідно до п. 1.3 якого, за незабезпечення своєчасного виконання умов договору від 25 серпня 2009 року №18 ОСОБА_2 зменшено розмір премії за жовтень 2009 року на 20 відсотків.

24 листопада 2009 року відповідачем був винесений наказ №133-К про оголошення догани, відповідно до якого, за порушення трудової дисципліни (неналежне виконання посадових обов'язків - відсутність контролю за виконанням умов вказаного вище договору), було оголошено догану та попереджено про неповну службову відповідальність.

07 грудня 2009 року було винесено наказ №139-К, відповідно до якого, у зв'язку з винесенням догани, було постановлено відмінити раніше установлену надбавку за високі досягнення у праці.

17 грудня 2009 року винесено наказ №143-К, відповідно до ті. 1.3. якого, було постановлено за неналежне виконання службових обов'язків зменшити розмір премії за листопад 2009 року на 20 відсотків.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до адміністративного суду про скасування оскаржуваних наказів з пропуском місячного строку на звернення з позовною заявою до суду. Посилання позивача на те, що він оскаржував ці накази до Суворовського районному суду м. Херсона, але провадження по справі було закрито, суд не приймає до уваги як поважні причини пропуск строку, оскільки вже до районного суду позовна заява була подана с пропуском строку.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Позивач не пояснив суду причини пропуску строків для звернення до суду, а тому - відсутності підстав для поновлення строку, суд приходить до висновку про залишень:»позовних вимог в цій частині без розгляду.

Що стосується позовної вимоги стосовно визнання незаконним наказу № 84-К від серпня 2010 року та поновлення на роботі, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку з огляду на наступне..

У зв'язку з неналежною роботою системи кондиціювання у приміщенні начальником Управління було видане Розпорядження № 48-Р від 11.06.2010 року, щодо проведення обстеження системи кондиціювання та надання на затвердження до 15.06.2010 року плану -графіку усунення недоліків. З даним розпорядженням ОСОБА_2 був ознайомлений.

Для належного виконання цього доручення, позивач повинен був скласти дефектний акт по виявленим недолікам, підготувати та затвердити план-графік із зазначенням відповідальних осіб та термінами виконання усунення виявлених недоліків, та підготувати розпорядження щодо його виконання. У цей термін розпорядження виконано не було. У судовому засіданні позивач не спростовував факту невиконання цього доручення, мотивуючи тим, що для обстеження системи кондиціювання є спеціальна служба, з якою укладено договір і яка два рази на рік робить обстеження цих систем, а тому викликати їх для обстеження ще раз вважав недоцільним. Однак, відповідно до пояснень представника відповідача в зв'язку з напруженою ситуацією, яка склалася в управлінні через роботу системи кондиціювання - начальником управління все ж таки були запрошені представник ЗАТ «Херсонський РМК»для налагодження нормальної роботи системи кондиціювання, пре що було складено дефектний акт № 1 від 22.07.2010 року . Роботи були виконані 23.07.2010 року згідно акту виконаних робіт.

Судом вірно встановлено, що відповідно до посадової інструкції начальник адміністративного відділу підпорядкований начальнику управління. Також, відповідно до пункту 2.4 інструкції до посадових обов'язків входило забезпечення експлуатації, нагляду і утримання в належному стані будинків, споруд та інженерних систем, планування та своєчасне проведення їх ремонтів. Таким чином, позивач допустив порушення трудової, дисципліни не виконав доручення керівника.

З цього факту в Управлінні було призначено службове розслідування. Після виходу ОСОБА_2 з лікарняного, 16.08.2010 року комісія по проведенню службового розслідування запросила його на засідання, але позивач відмовився від участі в засіданні, від надання письмових пояснень та від ознайомлення з актом службового розслідування, про що були складені відповідні акти. Комісією було встановлено вчинення проступку з боку ОСОБА_2

16 серпня 2010 року начальником Управління було надано подання на розгляд профспілкового комітету, щодо розгляду питання про звільнення. Від участі в засіданні профспілкового комітету позивач відмовився, висловивши недовіру профкому та його голові, про що було складено відповідний акт. Подання було затверджено профспілкою 16.08.2010 року. Таким чином, з урахуванням попередніх дисциплінарних стягнень за неналежне виконання службових обов'язків, начальником управління 16 серпня 2010 року було видано наказ № 84-К про звільнення позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про правомірність винесеного відповідачем наказу № 84-К про звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання посадових обов'язків, покладених на нього посадовою інструкцією.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2011 року

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.