Справа № 826/23954/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2016 року № 826/23954/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Шулежка В.П., судді Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова Компанія Нові Енергетичні Технології» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання нечинною постанови,
В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова Компанія Нові Енергетичні Технології» (далі - позивач, ТОВ «ІК НЕТ») до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач, ДАБІ) про визнання нечинною постанови відповідача від 08.10.2015 № З-0810/1-10/10-27/0810/09/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2015 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за вх. № 10/10-1409/53/П отримано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Технічне переоснащення існуючої будівлі цеху з виробництва пухо-перових виробів для встановлення на даху та фасаді будівлі обладнання сонячної електростанції сумарною електричною потужністю 150 кВт, за адресою: вул. Броварська, 25, с. Требухів, Броварського району, Київської області», відповідно до якої проектна документація розроблена позивачем та затверджена замовником листом від 10.08.2015 № 7, а категорія складності об'єкта - ІІІ.

24.09.2015 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Управління контрою та нагляду за проведенням перевірок Плющем О.С., відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, на підставі перевірки достовірності даних, наведених у вказаній декларації та направлення від 14.09.2015 № 719.15/03, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил зазначеного об'єкта будівництва, замовником якого є ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт перевірки (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено, що станом на 24.09.2015 затверджена проектна документація, яка передана замовнику та надана під час перевірки, розроблена у 2015 році генпроектувальником - ТОВ «ІК НЕТ» з порушенням державних будівельних норм, а саме:

1. Відповідно до наданого робочого проекту, том 1, 05/06-215-ІК НЕТ.ПЗ, пояснювальна записка розділ 2 «Розрахунок категорії складності» (арк. 3 і 4), об'єкт віднесено до III категорії складності. Генпроектувальником розроблено та передано замовнику одностадійний робочий проект, чим порушено п. 4.6.2 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», згідно з яким для об'єктів III категорії складності проектування здійснюється у 2 стадії: проект та робоча документація, при цьому відсутнє обґрунтування щодо зменшення стадійності проектування та зміни стадії проектування (РП замість П і Р);

2. Відповідно до підтвердження ГІП (Робочий проект, том 1, 05/06-215-ІК НЕТ.ПЗ, пояснювальна записка, арк. 1), проект розроблений відповідно до чинних норм, правил і стандартів. Проте, відповідно до наданого робочого проекту, пояснювальна записка розділ 2 «Розрахунок категорії складності», вказано, що категорія складності визначена відповідно до ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», який втратив чинність 01.10.2014. Також, в розділі 7 «Організація робіт» вказано, що види робіт проводяться відповідно до СНиП 12-03-2001 та СНиП 12-04-2002 Російської Федерації, які не є чинними на території України, чим порушено п.п. 4.1, 4.8 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»;

3. Відповідно до наданого робочого проекту том 1, 05/06-215-ІК НЕТ.ПЗ, пояснювальна записка розділ 2 «Розрахунок категорії складності» (аркуш 3 і 4), розрахунок категорії складності проведено без врахування ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» чим порушено п. 4.5 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

24.09.2015 інспектором також складено протокол № 3-Л-З-2409/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно позивача, в якому зафіксовано зазначені у Акті перевірки порушення.

Крім того, позивачу видано припис від 24.09.2015 № С-2409/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою усунути виявлені порушення у строк до 24.11.2015.

В подальшому, 08.10.2015 на підставі Акту перевірки, протоколу № 3-Л-З-2409/1 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № З-0810/1-10/10-27/0810/09/01, відповідно до якої позивача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 124020,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

За змістом ст. 7 названого Закону управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом, зокрема, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, Держархбудінспекцією.

Пунктом 2 Порядку № 553 передбачено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до п.п. 5, 7 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» проекти об'єктів архітектури затверджуються замовником. Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як вбачається з наявної в матеріалах справи декларації про початок виконання будівельних робіт від 14.09.2015 № 10/10-1409/53/П, проектна документація затверджена замовником - ФОП ОСОБА_4 листом від 10.08.2015 № 7, з огляду на що колегія суддів погоджується з твердженням відповідача про те, що така документація на дату подачі зазначеної декларації вже була затверджена. В той же час, позивачем не заперечувалась достовірність даних вказаної декларації.

За таких умов, твердження позивача, як на підставу для визнання протиправною спірної постанови, на те, що проектна документація ніким не затверджена є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до пп. 4.6.2 п. 4.6 «Стадії проектування» ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» для об'єктів III категорії складності проектування здійснюється в дві стадії: 1) проект (П); 2) робоча документація (Р).

При цьому, відповідно до примітки до вказаного пункту ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», за відповідним обґрунтуванням замовник та проектувальник можуть прийняти узгоджене рішення щодо зміни кількості стадій проектування.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про будівельні норми» застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Отже, твердження позивача про те, що чинний ДБН не вимагає обґрунтування щодо зміни кількості стадій проектування та зазначення такого обґрунтування у відповідному проекті, є хибним.

Крім того, колегією суддів також враховується, що позивач листом від 30.09.2015 № 443/01-09-15 (вх. № 10/10-3009/14) звернувся до відповідача, в якому зазначив, що виявлені недоліки в проектній документації були усунуті, чим позивач, за висновком колегії суддів, фактично висловив свою згоду з наявністю встановлених в Акті перевірки порушень в проектній документації.

Разом з тим, щодо посилання позивача стосовно усунення порушень до моменту внесення відповідачем спірної постанови, колегія суддів зауважує, що звільнення суб'єктів містобудування від відповідальності, за умови усунення виявлених під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю порушень, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону Україна «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Таким чином, враховуючи те, що, по-перше, позивачем (проектною організацією) передано замовнику проект, що розроблений з вказаними порушеннями, які позивач фактично визнав та усунув, по-друге, у названій нормі законодавець пов'язує настання відповідальності у суб'єкта містобудування саме з фактом передачі замовнику проектної документації розробленої з порушенням, зокрема, вимог законодавства, незалежно від того, чи затверджена вона, як посилається позивач, електропередавальною організацією, в даному випадку - ПАТ «Київобленерго», по-третє, постанова від 08.10.2015 № З-0810/1-10/10-27/0810/09/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийнята відповідачем в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, у колегії суддів відсутні належні правові підстави для визнання протиправною вказаної постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова Компанія Нові Енергетичні Технології» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко