Справа № 2-а-2025/09/1414
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2010 р.Справа № 2-а-2025/09/1414

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Давченко Т.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_1;

суддів - Семенюка Г.В.; Коваля М.П.

при секретарі - Снігур М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2008 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Позивач посилався на доводи викладені в позові та просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду з 1.01.2006 року до 31.12.2007 року; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 -2007 роки в сумі 2733.30 грн.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Поновлено строк звернення до суду. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»починаючи з 9.07.2007 року до 31.12.2008 року.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно посвідчення (а.с. 8) позивач відноситься до соціальної категорії «Діти війни» і має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11. 2004 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині зобовязання відповідача виплатити позивачу на її користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу за 2006 рік. Отже, пунктом 17 статті 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року №3235-IV, дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV на 2006 рік зупинено. Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 19.01.2006 року №3367-IV, п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.110 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік в зазначеній частині нереалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, відповідно управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва не зобов'язане було здійснювати відповідне підвищення пенсії, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р. N 489-У, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення Конституційним судом України N 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів встановила, що позивач відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %, але йому в цьому було відмовлено.

Отже, колегією суддів встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України управлінням пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва вказане підвищення позивачеві за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось в повному обсязі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії.

Отже, колегією суддів встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України Управлінням Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва вказане підвищення позивачеві за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. не перераховано і не виплачувалось в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає що згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивач має право на підвищення пенсії.

При цьому не зрозуміло з яких підстав суд першої інстанції вважав за можливе проведення призначення та нарахування пенсії позивачу за період з 9.07.2007 по 31.12.2008 року, незважаючи на дату ухвалених Рішень Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Колегія суддів з цим висновком та винесеним рішенням судом першої інстанції погодитися не може.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва - задовольнити частково.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2009 року по справі № 2-а-2025/09 скасувати. Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Доповідач-суддя: ОСОБА_1

Судді: Семенюк Г.В.

ОСОБА_3