Справа № 303/3605/16-а
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №303/3605/16-а
ряд.стат.звіту №13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого-судді Монич В. О.

при секретарі Глеба Е.І.

з участю : представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево адміністративну справу за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3 про примусове видворення іноземця з України та про застримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

ВСТАНОВИВ:

Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3 про примусове видворення іноземця з України та про застримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Позов мотивований тим, що відповідач 13 червня 2016 року був затриманий прикордонним нарядом на ділянці відділу прикордонної служби Горонглаб Мукачівського прикордонного загону на напрямку 295 прикордонного знаку на відстані близько 1 500 метрів від лінії державного кордону, територія Попівської сільської ради Берегівського району, Закарпатської області під час спроби незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб. В подальшому відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та зясування обставин правопорушення. В ході зясування обставин правопорушення було встановлено, що гр.ОСОБА_6 ОСОБА_7 до України потрапив незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, державу Україну використовував як країну транзиту, наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мав, до центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту не звертався, користуючись допомогою не встановлених осіб, наманався незаконно потрапити до країн Західної Європи у складі групи осіб. Відповідач після незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон в Україну без зволікань не звернувся до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Отже, прибувши до України, наміру бути визнаним біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідач не мав. Згідно вимог п.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону, стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, тому, просить примусово видворити громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до країни походження та затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Пояснив, що відносно громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3 14 червня 2016 року начальником Мукачівського прикордонного загону було затверджено рішення про примусове повернення з України, однак, відповідачем дане рішення виконано не було.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити. Представник відповідача пояснив що, рішення про примусове видворення повинно прийматися після того, як органи влади розглянули всю належну інформацію, яка їм доступна, та переконалися, що виконання рішення про примусове видворення не буде означати для іноземця реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, нелюдському або принизливому поводженню чи покаранню, бути вбитим або підданим нелюдському чи принизливому поводженню з боку недержавних субєктів, якщо влада країни, куди вони видворяються, партії чи організації, які контролюють цю державу або значну територію цієї держави, включаючи міжнародні організації, не можуть чи не бажають забезпечувати належний та ефективний захист, або наражатиместь на небезпеку внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародеого або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 13 червня 2016 року відповідач громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_3 був затриманий під час спроби незаконно перетнути державний кордон з України в Угорщину, що стверджується протоколом про адміністративне затримання (а.с. 4).

14 червня 2016 року начальником Мукачівського прикордонного загону було затверджено рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), яке було отримано відповідачем.

У відповідності до ст.260-263 КУпАП та п.14 ст. 20 ЗУ «Про Державну прикордонну службу» відповідач був затриманий на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з»ясування обставин правопорушення.

Суд, не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що оскільки документів, які б надавали право відповідачеві офіційно перебувати в Україні або перетинати державний кордон України немає, украінською мовою не володіє, родичів на території України або консульських установ, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також коштів на повернення немає, та наявністю наміру будь-яким шляхом потрапити до країн Західної Європи, слід прийти до висновку, що дангий громадянин не взмозі самостійно залишити територію України, так-як позивачем не наданого жодних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виїзду за межі території України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.11, 70, 71, 86, 160-163, 167 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_3 про примусове видворення іноземця з України та про застримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення в Львівський апеляційний адміністративний суд через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий В.О.Монич