Справа № 813/5872/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року справа № 813/5872/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугари М.Р.,

за участю:

прокурора Турчина І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області про визнання протиправною відповіді,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області про визнання протиправною відповіді прокуратури Львівської області від 07.10.2015 р. №07/1/1-3827-14 на звернення від 27.05.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч вимогам Закону України Про звернення громадян надав незаконну та не повну відповідь на звернення від 27.05.2015 р. Зазначив, що на питання, яке він ставив у своєму зверненні відповідач не надав відповіді в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, надав суду письмове заперечення проти позову, яке мотивоване тим, що відповідачем надано позивачу вичерпні відповіді на його скарги та звернення. Просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Прокурор у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у запереченні.

Заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

27.05.2015 року позивач в порядку Закону України Про звернення громадян звернувся на особистому прийомі до прокурора Львівської області Р.Федика щодо неправомірності дій працівників прокуратури Львівської області при розгляді скарг від 06.11.2014 р. та від 13.12.2014 р. та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, надав рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. у справі №813/300/15

Відповіддю від 16.06.2015 р. №19-7221-15 за підписом прокурора Львівської області Р.Федика позивача повідомлено, що Прокуратурою Львівської області оскаржено постанову суду від 28.04.2015 р. в апеляційному порядку і про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2015р. постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. залишено без змін.

07.10.2015 р. позивачу надано відповідь за №07/1/1-3827-14 за підписом прокурора Львівської області Р.Федика про те, що вжити заходів дисциплінарного характеру до працівників органів прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний час є неможливим, оскільки згідно ст.148 КЗпП України спливли строки притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів, згідно з ч. 2 цієї ж статті, можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Вирішуючи дану справу суд керується положеннями Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтями 4, 5 Закону України Про звернення громадян визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обовязки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно зі ст.14 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, посадові особи зобовязані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. За змістом ч.1 ст.15 указаного Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Частиною 1 ст.16 Закону України Про звернення громадян передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, обєднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону України Про звернення громадян встановлено права громадянина при розгляді заяви чи скарги, зокрема, громадянину гарантується право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Зазначеному праву кореспондує обовязок органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, визначений у ст.19 Закону, яким передбачено їх обовязок письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Окрім цього, цією ж статтею передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у звязку з заявою чи скаргою рішень, не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Відповідно до норм ст.20 Закону України Про звернення громадян, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Як встановлено судом у ході розгляду даної справи, усі скарги позивача, були отримані відповідачем, що не заперечується сторонами. У своїй відповіді від 07.10.2015 р. відповідач щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів прокуратури послався на ст. 148 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення.

У ст..147-1 зазначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Судом встановлено, що у своєму зверненні від 27.05.2015 р. позивач просив притягнути до дисциплінарної відповідальності працівників органів прокуратури відповідно до Дисциплінарного статуту органів прокуратури України.

Відповідно до ІІІ Розділу Дисциплінарного статуту органів прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 р. №1796-ХІІ передбачено порядок накладення дисциплінарних стягнень щодо прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків або за проступок , який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно п.12 Статуту, дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного року з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку.

Суд зазначає, що у відповідності до вимог законодавства, вирішення питання про притягнення вищезазначених у зверненні позивача працівників прокуратури до дисциплінарної відповідальності повинно здійснюватися з врахуванням вимог спеціального законодавства, а саме, Дисциплінарного статуту органів прокуратури України, а не загального - КЗпП України, на який послався відповідач у своїй відповіді від 07.10.2015 р.

Відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян» вимагається прийняття рішення відповідно до чинного законодавства за результатами розгляду звернення.

Таким чином, відповідь Прокуратури Львівської області від 07.10.2015 р. №07/1/1-3827-14 на звернення позивача від 27.05.2015 р. є не повною, зокрема не вирішено питання, щодо притягнення працівників прокуратури до дисциплінарної відповідальності відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів прокуратури України, з яким і звертався позивач.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправною відповідь Прокуратури Львівської області від 07.10.2015 р. №07/1/1-3827-14.

3. Стягнути з Прокуратури Львівської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 212, 30 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 13.06.2016 року.

Суддя Братичак У.В.