Справа № 2-а-1161/11/1527
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2012 р.Справа № 2-а-1161/11/1527

Категорія:10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Кисельов В.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_1;

суддів - Семенюка Г.В.; Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду від 14 лютого 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про зобовязання проведення перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про зобов'язання проведення перерахунку пенсії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є постраждалим від аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач вказав, що отримує пенсію по інвалідності в істотно меншому розмірі, ніж передбачено вимогами ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На звернення до відповідача провести перерахунок та виплачувати пенсію по інвалідності згідно вимог ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивачу було відмовлено листом від 14. 12. 2010р., оскільки обчислення пенсії по інвалідності проводилося і проводиться згідно діючих постанов Кабінету Міністрів України.

Позивач просив суд зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплачувати позивачу, як інваліду 2 групи пенсію у розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, передбачені ст.ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з послідуючим перерахунком пенсії при зміні прожиткового мінімуму, у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України»на відповідний рік, ч. З ст. 67 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Суворовського районного суду від 14 лютого 2011 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплачувати позивачу, як інваліду 2 групи пенсію по інвалідності, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 13 липня 2010 року по 14. 02. 2011 року у розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка визначена ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги УПФУ посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального й процесуального права та зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не перевірив правомірності дій відповідача та не врахував, що відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»фінансування витрат, пов'язаних з його реалізацією, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим від аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Але, в порушення вимог ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»отримував і отримує пенсію по інвалідності в істотно меншому розмірі, ніж передбачено вимогами ст.ст. 49, 50, 54, 67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На звернення до відповідача провести за вказаний період перерахунок та виплачувати пенсію по інвалідності згідно вимог ст.ст. 49, 50, 54, 67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивачу було відмовлено, оскільки обчислення пенсії по інвалідності проводилося і проводиться згідно чинних постанов Кабінету Міністрів України. З такою відмовою позивач не погоджується так як відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»він має право на отримання пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю як інваліду 2 групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком .

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.49 названого Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно статті 50 цього Закону інвалідам 2-ої групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону, здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»встановлено, що розмір пенсії для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в усіх випадках не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Із врахуванням наведених положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на призначення державної пенсії у розмірі, не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за школу, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, і право гарантується ч.2 ст.46 Конституції України.

На підставі ч. З ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Із врахуванням наведеної конституційної норми, розмір мінімальної пенсії за віком, з якого мають обраховуватися державна та додаткова пенсія позивачу, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналогічне положення щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься в ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Так, відповідно до ч.1 ст.28 названого Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності для чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно абз. 1 п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обов'язок щодо: призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обов'язок по нарахуванню та виплаті державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю, які передбачені Законом № 796-XII, покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню та позивач мав право на перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет». Згідно положення ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. За таке права позивача підлягають захисту з 25.04.2010 року шляхом визнання відповідної відмови відповідача неправомірною та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру основної пенсії - восьми мінімальних пенсій та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у УПФУ, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірною бездіяльності УПФУ.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи і ухваленні рішення порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, наведені в апеляційній скарзі є не суттєвими і правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду від 14 лютого 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про зобовязання проведення перерахунку пенсії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Доповідач-суддя: ОСОБА_1

Судді: Коваль М.П.

ОСОБА_3