Справа № 804/884/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 р. Справа № 804/884/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогр-ес Трейд" до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогр-ес Трейд" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить:

визнати протиправними дії Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції при проведенні документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Прогр-ес Трейд () за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт №15/04-10-22-02-36962089 від 13.08.2015р., та документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Прогр-ес Трейд () за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за результатами якої складено акт №25/04-10-22-01-36962089 від 11.09.2015р.;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції про нарахування грошового зобовязання та застосування штрафних (фінансових) санкцій № та № від 16.09.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками, а саме: ТОВ «Акцент-Трейд», ТОВ «Фатрон», ТОВ «Арт-Фінанс», ТОВ «Піраміда Сіріус», ТОВ «ЕлайКомпані», ТОВ «Інмарко ЛТД», ТОВ «Кренфорд ЛТД», ТОВ «Макрос-Опт», ТОВ «Рейвен Маркет», ТОВ «Размус», ТОВ «Порт-Ал», оскільки факт виконання договорів підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, банківськими виписками та іншими первинними документами. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Акцент-Трейд» податкової дисципліни та не знаходження останнього за юридичною адресою не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Також позивач наголосив на тому, що всупереч п.77.4 ст.77 ПК України отримав копію наказу та повідомлення про проведення документальної планової перевірки пізніше ніж 10 календарних днівдо дня проведення перевірки, у звязку з чим направив відповідачу лист №124 від 13.07.2015 року з проханням перенести строки проведення перевірки, однак відповідач лист залишив без уваги та провів перевірку з порушенням процедури її проведення, передбаченої нормами Податкового кодексу України.

Представник позивача, що прибув у судове засідання позов підтримав та надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Позиція відповідача аргументована тим, що в ході проведеної перевірки податковим органом не було встановлено факту здійснення господарських операцій з постачання товарно-матеріальних цінностей з контрагентами-постачальниками, у звязку з відсутністю трудових та матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень та номенклатури товару по ланцюгу постачання.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Прогр-ес Трейд» () відповідачем проведена на підставі направлень від 17.07.2015р. №4, №5, №6, від 29.07.2015р. №31, №32 та згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та відповідно до плану-графіка.

Перевірка проводилась з 17.07.2015р. по 06.08.2015р. (з урахуванням продовження). Термін проведення перевірки продовжено наказом Західно-Донбаської ОДПІ від 30.07.2015р. №64 терміном на 5 робочих днів.

За результатами перевірки складено акт від 13.08.2015 року № 15/04-10-22-02-36962089 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Прогр-ес Трейд» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р.

У вищевказаному акті відповідачем зроблено висновок про нереальність господарських операцій з постачання товарно-матеріальних цінностей», у звязку з відсутність номеклатури товару по ланцюгу постачання з контрагентами, а саме: ТОВ «Фатрон», ТОВ «Арт-Фінанс», ТОВ «Піраміда Сіріус», ТОВ «ЕлайКомпані», ТОВ «Кренфорд ЛТД», ТОВ «Макрос-Опт», ТОВ «Рейвен Маркет», ТОВ «Размус», ТОВ «Порт-Ал», а стосовно контрагента ТОВ «Інмарко ЛТД» - формування схемного кредиту на користь контрагента покупця ТОВ Прогр-ес Трейд.

Також відповідачем встановлено, що ТОВ «Акцент-Трейд» - контрагент позивача порушує податкову дисципліну та не знаходиться за юридичною адресою; відсутність трудових та матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень.

В ході перевірки було встановлено, що «Прогр-ес Трейд»порушено:

- п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в сумі 212 919,00 грн., в тому числі за:

2012 рік 7 243,00 грн.;

2013 рік 88 156,00 грн.;

2014 рік 117 520,00 грн.

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині завищення розміру податкового кредиту на загальну суму 241 630,00 грн., що призвело до заниження сплати податку на додану вартість на загальну суму 241 630,00 грн. в тому числі:

вересень 2012 6898,00 грн.;

квітень 2013 21150,00 грн.;

вересень 2013 40479,00 грн.;

жовтень 2013 47000,00 грн.;

листопад 2013 54192,00 грн.;

серпень 2014 30000,00 грн.;

листопад 2014 41911,00 грн.

- п. 51.1 ст. 51 розділу ІІ, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 розділу ІV Податкового кодексу України податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку (відомості за формою 1ДФ) за І кв. 2014 р. до податкового плану надано не в повному обсязі.

Не погодившись з актом перевірки позивач подав до Західно-Донбаської ОДПІ заперечення від 21.08.2015р. вих. №137.

31.08.2015р. відповідач надав відповідь на заперечення позивача, в якій зазначив про прийняття рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «Прогр-ес Трейд»(), що стали предметом заперечення.

11.09.2015р. податковим органом на підставі направлень від 31.08.2015р. №100, наказу від 31.08.2015р. №132 та згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI проведено позапланову виїзну перевірку «Прогр-ес Трейд» з питань, що стали предметом оскарження акту планової перевірки від 13.08.2015 року №15/04-10-22-02-36962089 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р.

Перевірку проведено з 31.08.2015р. по 04.09.2015 р.

В ході перевірки було встановлено, що ТОВ «Прогр-ес Трейд»порушено:

- п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в сумі 127 928,00 грн., в тому числі за:

2013 рік 63 208,00 грн.;

2014 рік 64 720,00 грн.

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині завищення розміру податкового кредиту на загальну суму 241 630,00 грн., що призвело до заниження сплати податку на додану вартість на загальну суму 241 630,00 грн. в тому числі:

вересень 2012 6898,00 грн.;

квітень 2013 21150,00 грн.;

вересень 2013 40479,00 грн.;

жовтень 2013 47000,00 грн.;

листопад 2013 54192,00 грн.;

серпень 2014 30000,00 грн.;

листопад 2014 41911,00 грн.

На підставі акту перевірки Західно-Донбаської ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.09.2015р.,а саме:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на суму 241 630,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 120 815,00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем на суму 127 928,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 31 982,00 грн.

Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач 28.09.2015 року подав скаргу до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 9828/10/04-36-10-07-09 від 04.12.2015р. «про результати розгляду скарги», скаргу «Прогр-ес Трейд» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення Західно-Донбаської ОДПІ від 16.09.2015 р. за № та № - залишено без змін.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. №996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону № 996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом № 996- ХІV.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню у бухгалтерському обліку та відповідно у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити:

-назву документа (форми);

-дату і місце складання;

-назву підприємства, від імені якого складено документ;

-зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

-посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

-особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Податковий кредит - сума, на яку платникподатку на доданувартістьмає право зменшитиподатковезобов'язаннязвітного (податкового) періоду, визначеназгідно з розділом V цього Кодексу (пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу).

За визначенням п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: а) постачаннятоварів, місцепостачанняякихрозташоване на митнійтериторіїУкраїни.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу Українидатою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинаннямитного кордону України, оформлена відповідно до вимогмитногозаконодавства, а для послуг - дата оформлення документа, щозасвідчує факт постачанняпослугплатникомподатку.

Згідно із п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України: право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основн іфонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст 201 цього Кодексу.

Згідно із п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України - собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою подальшого їх використання у господарській діяльності.

Для проведення перевірки позивачем було надано: видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні, акти приймання передачі, банківські виписки, платіжні доручення та головні книги, обігово-сальдові відомості під час аналізу яких встановлено, що ТОВ «Прогр-ес Трейд» мало взаємовідносини протягом перевіряємого періоду із ризиковими контрагентами-постачальниками, а саме: ТОВ «Акцент-Трейд», ТОВ «Фатрон», ТОВ «Арт-Фінанс», ТОВ «Піраміда Сіріус», ТОВ «ЕлайКомпані», ТОВ «Інмарко ЛТД», ТОВ «Кренфорд ЛТД», ТОВ «Макрос-Опт», ТОВ «Рейвен Маркет», ТОВ «Размус», ТОВ «Порт-Ал».

У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:

1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

2. встановлення спеціальної правосубєктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну , повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

3. встановлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість

5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Також у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обовязковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками, а саме: ТОВ «Акцент-Трейд», ТОВ «Фатрон», ТОВ «Арт-Фінанс», ТОВ «Піраміда Сіріус», ТОВ «ЕлайКомпані», ТОВ «Інмарко ЛТД», ТОВ «Кренфорд ЛТД», ТОВ «Макрос-Опт», ТОВ «Рейвен Маркет», ТОВ «Размус», ТОВ «Порт-Ал».

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Акцент-Трейд» укладено договір поставки № 2702-1 від 27.02.2014 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Акцент-Трейд» зобовязувалось поставити позивачу товар (пальне), а останній зобовязувався його оплатити.

27.02.2014р. позивач та ТОВ «Акцент-Трейд» уклали додаткову угоду до договору поставки, у відповідності до якої приймання-передача товару може здійснюватися позивачем на складі ТОВ «Акцент-Трейд» або шляхом використання позивачем смарт-карти з логотипом «SC Formula».

27.02.2014р. між позивачем та ТОВ «Акцент-Трейд»укладено договір відповідального зберігання, у відповідності до умов якого ТОВ Акцент-Трейд прийняло на зберігання товар позивача (ГСМ), а позивач зобовязався оплатити товар.

Відповідно до п.1.2 договору сторони встановили, що приймання-передача товарів на відповідальне зберігання здійснюється згідно актів приймання передачі, а повернення товару із зберігання здійснюється на підставі смарт-карт, які видаються ТОВ «Акцент-Трейд».

Факт поставки товару ТОВ ТОВ «Акцент-Трейд»позивачу товару підтверджується видатковою накладною № 497 від 28.02.2014 року, копія якої знаходяться у матеріалах справи.

Факт приймання передачі товару на відповідальне зберігання підтверджується актом № 1 від 27.02.2014 року та № 2 від 09.04.2014 року, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

ТОВ «Порт-Ал» (постачальник) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір поставки від 28.09.2012 року №28/09-01, згідно з умов якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві обладнання, визначене у п. 1.2 цього договору, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити обладнання.

Згідно п. 1.2 даного договору найменування та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення (номенклатура), визначається специфікацією, що є додатком №1 до цього договору.

Відповідно до специфікації №1 до договору від 28.09.2012 року №28/09-01 товар, що постачався компресор з дизельним двигуном ГФ10,5 для NНЗ в кількості 1 шт.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткова накладна №РН-0928/03 від 28.09.2012р.;

-податкової накладної №100 від 28.09.2012р.;

-платіжні доручення №12 від 31.10.2012р., №24 від 26.04.2013р.;

-наказ №1-ОС від 29.03.2013р. «Про введення в експлуатацію компресора»;

-наказ №2-ОС від 29.03.2013р. «Про встановлення строку корисного використання компресора»;

-акт прийняття-передачі № ВЕ -0000001 від 29.03.2013р.;

-інвентарна картка №1 обліку основних засобів від 29.03.2013р.

ТОВ «Размус» (продавець) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 15.04.2013 року №12/8-2013, згідно умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується прийняти та оплатити Насос Corken Z-3500. Пунктом 3.1 даного договору передача товару, вказаного у п. 1.1 здійснюється за місцем знаходження покупця.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткова накладна від 30.04.2013р. №332;

-наказ №3-ОС від 01.05.2013 р. «Про введення в експлуатацію насосу Corken Z-3500;

-наказ №4-ОС від 01.05.2013р.«Про встановлення строку корисного використаннянасосу Corken Z-3500»;

-наказ №5-ОС від 01.06.2013р. «Про тимчасову консервацію основних засобів»;

-акт від 01.06.2013р. «Про тимчасове виведення основних фондів з виробничого процесу та їх консервацію»;

-наказ №6-ОС від 01.09.2013р. «Про розконсервацію основних засобів»;

-акт прийняття-передачі № ВЕ -0000002 від 01.05.2013р.;

-інвентарна картка №2 обліку основних засобів від 01.05.2013р.;

-платіжне доручення від 14.05.2013р. №30.

ТОВ «Размус» (продавець) та ТОВ ТОВ«Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 08.04.2013р. №12/4-2013, згідно умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується прийняти та оплатити шини вантажні 385/65 R22/5 R168 TBS. Пунктом 3.1 даного договору передача товару, вказаного у п. 1.1 здійснюється за місцем знаходження покупця.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткова накладна від 30.04.2013р. №329;

-податкова накладна від 30.04.2013р. №329.

ТОВ «Кренфорд ЛТД» (постачальник) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір поставки від 26.09.2013р. №84, згідно умов якого постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах даного договору продукцію з характеристиками згідно додаткової угоди. Згідно п. 1.2 договору документи на товар, які постачальник повинен передати покупцю: видаткова накладна, податкова накладна.

Відповідно до специфікації №1 до договору 26.09.2013р. №84 постачається товар: рівнемір для транспортної бочки у кількості 2 шт. за ціною 8166,67 грн./шт.; клапан запобіжний внутрішній RegOтипуA8434G Ду50 у кількості 2 шт. за ціною 1625 грн./шт.; донний клапан RegOтипу А3217FR410(3») у кількості 2 шт. за ціною 10000 грн./шт.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткова накладна від 26.09.2013р. №728;

-податкова накладна від 26.09.2013р. №82;

-платіжне доручення від 07.10.2013р. №116;

-наказ №7-ОС від 26.09.2013р. «Про введення в експлуатацію рівнемірів для транспортної бочки»;

-наказ №8-ОС від 26.09.2013р. «Про встановлення строку корисного використання рівнемірів для транспортної бочки»;

-акт приймання-передачі №ВЕ-0000003 від 26.09.2013р.;

-інвентарна картка №3, №4 обліку основних засобів від 26.09.2013р.

ТОВ «ІнмаркоЛТД» (постачальник) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір поставки від 30.09.2013р. №441. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції визначаються специфікацією. Поставка здійснюється у день підписання специфікації, відвантаження продукції здійснюється самовивозом.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-специфікація від 30.09.2013р. №1;

-видаткова накладна від 30.09.2013р. №33;

-податкова накладна від 30.09.2013р. №29;

-платіжне доручення від 07.10.2013р. №115;

-наказ №9-ОС від 30.09.2013р. «Про введення в експлуатацію основних засобів та малоцінних необоротних активів»;

-наказ №10-ОС від 30.09.2013р. «Про встановлення строку корисного використання основних засобів та малоцінних необоротних активів»;

-акти приймання-передачі №ВЕ-0000004 від 30.09.2013р.;

-інвентарні картки №5, №6, №7, №8 від 30.09.2013р.

ТОВ «ЕлайКомпані» (постачальник) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір поставки №127 від 31.10.2013р., згідно умов якого постачальник зобовязується передавати у власність покупцеві запасні частини, номерні агрегати та аксесуари для автомобілів, іменовані надалі товар, згідно з заявками покупця. Згідно п. 1.2 даного договору покупець зобовязується приймати та оплачувати товар за цінами, вказаними в накладних постачальника, в терміни, обумовлені в договорі.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткова накладна від 31.10.2013р. №РН-1031/15;

-податкова накладна від 31.10.2013р. №382;

-платіжні доручення від 12.11.2013р. №189, від 09.12.2013р. №251, №250, від 10.12.2013р. №252;

-наказ №14-ОС від 29.11.2013р. «Про введення в експлуатацію основних засобів»;

-наказ №15-ОС від 29.11.2013р. «Про встановлення строку корисного використання основних засобів»;

-акти приймання-передачі №ВЕ-0000009 від 29.11.2013р.;

-акт приймання-здачі №ПТ-0000002 від 29.11.2013р.;

-інвентарні картки №13 від 28.11.2013р., №14 від 31.10.2013р.

ТОВ «Рейвен Маркет» (продавець) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір №617/2013 від 20.11.2013р., згідно умов якого продавець зобовязується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Згідно п. 2 даного договору найменування товару: продовольчі товари в асортименті згідно із специфікацією. Пунктом 3 договору документи на товар, які продавець повинен передати покупцю: рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, документи, які підтверджують якість товару.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткова накладна від 28.11.2013р. №РН-1128/03;

-податкова накладна від 28.11.2013р. №63;

-платіжні доручення від 16.12.2013р. №253, від 14.04.2014р. №385;

-акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів №ПТ-0000005 від 29.11.2013р.

ТОВ «Фатрон» (виконавець» та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (замовник) укладено договір №398 від 31.12.2013р., згідно умов якого виконавець зобовязується поставити запасні частини для автомобілів замовника, а замовник прийняти та оплатити поставлені запасні частини на умовах, передбачених даним договором. Згідно п. 2.1 договору вартість запасних частин, наявність необхідних запасних частин, строки поставки запасних частин обумовлюються сторонами до початку виконання виконавцем своїх обовязків за даним договором. Відповідно до п. 2.1 вартість запасних частин, наявність необхідних запасних частин, строки поставки запасних частин обумовлюються сторонами да початку виконання виконавцем своїх обовязків по даному договору.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткова накладна від 31.12.2013р. №1425;

-податкова накладна від 31.12.2013р. №1425.

Також ТОВ «Фатрон» (виконавець» та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (замовник) укладено договір від 01.11.2013р. №Ф-481/5, згідно умов якого виконавець зобовязується здійснити сервісне обслуговування автомобілів замовника, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, передбачених даним договором.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-акт виконаних робіт від 29.11.2013р. №1304;

-податкова накладна від 29.11.2013р. №1304;

-платіжні доручення від 31.01.2014р. №284, від 26.03.2014р. №340;

-наказ №13-ОС від 25.11.2013 р.

ТОВ «Макрос-Опт» (перевізник) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (відправник) укладено договір перевезення вантажу від 10.09.2013р. №367/13, згідно умов якого перевізник бере на себе зобовязання доставити автомобільним транспортом довірений йому відправником вантаж (згідно із транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення, а відправник бере на себе зобовязання сплатити плату за перевезення вантажу. Відповідно до п. 1.2 даного договору окрім безпосереднього здійснення перевезення, перевізник зобовязується за окрему плату надати відправникові повязані із перевезенням вантажу послуги із транспортного експедирування.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-податкові накладні від 10.09.2013р. №495, від 30.09.2013р. №497;

-акти здачі-прийняття робіт від 10.09.2013р. №495, від 30.09.2013р. №497;

-товарно-транспортні накладні від 10.09.2013р. №1218, від 30.09.2013р. №1430, №1447, від 26.09.2013р. №1416, від 27.09.2013р. №1428.

Також ТОВ «Макрос-Опт» (постачальник) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (замовник) укладено договір поставки від 16.09.2013р. №368/13, згідно умов якого постачальник зобовязується поставити та передати у власність замовника товар , а замовник зобовязується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором. Ціна, кількість, асортимент, терміни виготовлення й поставки обумовлюються в заявках, які погоджуються сторонами попередньо (п.1.2 договору). Згідно п. 3.3 договору поставка товару здійснюється автотранспортом замовника на його рахунок.

Згідно специфікації №1 від 16.09.2013р. до даного договору товар, що постачався рукав аміачний D100 М84х4 L-6000 у кількості 10.000 т по ціні 1966,91 грн./т.

Згідно специфікації №2 від 16.09.2013р. до даного договору товар, що постачався аміак рідкий технічний у кількості 3.000 т по ціні 4150,00 грн./т.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткові накладні від 16.09.2013р. №496, №496/1;

-податкові накладні від 16.09.2013р. №469, №496/1.

ТОВ «Макрос-Опт» (підрядник) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (замовник) укладено договір від 23.09.2013р. №370/13, згідно умов якого підрядник зобовязується провести технологічні операції з перевантаження аміаку рідкого з транспортного засобу замовника в автомобільний транспорт замовника використовуючи свої технологічні можливості. Рідкий аміак є власністю замовника. Замовник зобовязується прийняти та оплатити надані послуги.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-податкова накладна від 30.09.2013р. №498;

-акт здачі-прийняття робіт №498;

-платіжні доручення від 11.03.2014р. №307, №308, №309.

ТОВ «Прогр-ес Трейд» (замовник) та ТОВ «Піраміда Сіріус» (постачальник) укладено договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів від 01.08.2014р. №ПС-2014/74, згідно умов якого постачальник зобовязується поставити замовнику паливно-мастильні матеріали згідно заявки, організувати та забезпечити відпуск паливно-мастильних матеріалів замовнику або довіреній особі замовника, а замовник зобовязується приймати та оплачувати надані постачальником паливно-мастильні матеріали. Асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру паливно-мастильних матеріалів, визначаються у рахунках, які виставляються постачальником та оплачуються замовником згідно договору. Для кожної окремої видачі паливних карток в рамках договору постачальник виставляє замовнику окремий рахунок на підставі заяви, в якій визначена кількість паливно-мастильних матеріалів.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-видаткові накладні від 01.08.2014р. №1011, від 06.08.2014р. №1012, від 11.08.2014р. №1013;

-податкові накладні від 01.08.2014р. №311, від 06.08.2014р. №312, від 11.08.2014р. №313;

-товарно-транспортні накладні від 01.08.2014р. №0108/1, від 06.08.2014р. №0608/1, від 11.08.2014р. №1108/1;

-платіжні доручення від 15.08.2014р. №581;

-подорожній лист.

ТОВ «Арт-Фінанс» (продавець) та ТОВ «Прогр-ес Трейд» (покупець) укладено договір поставки запасних частин від 25.11.2014р. №25/11-50, згідно умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити в кількості та за ціною (вартістю), що наводяться в специфікаціях до цього договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього договору.

На виконання умов даного договору сторонами були складені такі первинні документи:

-специфікація №1 від 25.11.2014р. до договору 2511/50;

-видаткова накладна від 28.11.2014р. №РН-0000887;

-податкова накладна від 28.11.2014р. №416;

-товарно-транспортна накладна від 28.11.2014р. №000120;

-акт здачі-прийняття робіт;

-платіжні доручення від 24.12.2014р. №786, від 12.02.2015р. №833, від 02.02.2015р. №817.

В акті перевірки відповідач зазначає про неможливість здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками у звязку з відсутністю трудових та матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень, а також відсутністю номенклатури товару по ланцюгу постачання.

Однак, суд не погоджується з наведеними висновками відповідача, зважаючи на те, що податкове законодавство не ставить право платника податку на включення сум сплаченого податку до складу податкового кредиту або валових витрат в залежність від господарських, технічних та виробничих можливостей своїх постачальників.

Судом під час розгляду справи встановлено, що первинні документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У звязку з викладеним оскаржувані податкові повідомлення-рішення Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції про нарахування грошового зобовязання та застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 та № від 16.09.2015 рокує протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги - визнати протиправними дії Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції при проведенні документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогр-ес Трейд» за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за результатами якої складено акт №15/04-10-22-02-36962089 від 13.08.2015 року та документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогр-ес Трейд» за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за результатами якої складено акт №25/04-10-22-01-36962089 від 11.09.2015р., то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що перевірка позивача проведена на підставі наказу № 269 від 07.07.2015 року та №132 від 31.08.2015 року .

Позивачем не надано суду доказів скасування даного наказу в судовому порядку.

Оскільки згідно п.79.2 ст. 79 ПК України: підставою для проведення перевірки платника податків є саме наказ податкового органу, то за чинності останнього суд не в праві визнавати протиправними дій відповідача стосовно проведення перевірки позивача.

Одночасно суд зазначає про те, що акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

За вказаних обставин суд відмовляє у задоволенні даної позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.09.2015р. № та №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогр-ес-Трейд" () судові витрати у розмірі 7835, 33 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять п'ять гривень тридцять три копійки).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 травня 2016 року

Суддя ОСОБА_1