Справа № 2-а-12739/11
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

23 грудня 2011 року, в 13 годин 40 хвилин в м. Миколаєві суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Румянцева Н.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва. Просив визнати дії відповідача в частині не нарахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та стягнути щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09.10.2011 р., зобовязати нараховувати та виплачувати вказану допомогу в подальшому.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд встановив наступне.

Закон України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18.11.004 р., який набрав чинності з 1 січня 2006 р., встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Позивач пенсіонер за віком та має статус «дитина війни».

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», позивач має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %,.

Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат, згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни», залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011рік» №3491-VI від 14 червня 2011року, зокрема пунктом 7 визначено, що у 2001році норми і положення статі 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011рік.

Постановою Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», що прийнята на виконання пункту 7 Закону №3491-VI від 14 червня 2011року, яка набрала чинності 23.07.2011року, встановлено, що дітям війни до пенсії підвищення проводиться у розмірі 49,80грн..

При вирішенні питання щодо застосування однопредметних законодавчих норм, що не визнані неконституційними в установленому порядку, перевага надається тій нормі, що прийнята пізніше, в даному випадку це Закон №3491-VI від 14 червня 2011року.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Також відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати зазначеної надбавки в повному розмірі в подальшому звязку з їх передчасністю через неможливість визначити правомірність чи неправомірність дій відповідача в наступному.

Керуючись ст. 3, 6, 11 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст 3, 8, 22, 56, 58 Конституції України, ст. ст. 71, 162, 183-2 КАС України, суд

ВСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: