Справа № 825/869/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Чернігів Справа № 825/869/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представників позивача Бойко В.С., Душко О.І., Чуйкова А.Д.

представників відповідача Труби А.В., Баклана В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Пластмас" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Пластмас-Прилуки" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.04.2016 №, № та №.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що встановлення правомірності нарахувань позивачем податків, його податкових зобов'язань з податку на прибуток належить відповідачу, який повинен був при проведенні перевірки переглянути всі первинні документи бухгалтерського обліку, з'ясувати реальність руху активів у процесі здійснення відповідних господарських операцій та використання придбаних Товарів/послуг у господарській діяльності позивача. При цьому, позивач при проведенні перевірки надав всі первинні документи бухгалтерського обліку, які складені з дотриманням вимог Закону №996 та Положення №88 і зауважень щодо їх оформлення у відповідача були відсутні. Доказом тому, що всі проведені операції були здійснені реально, є рух активів позивача, виготовлення готового товару та його реалізація конкретному контрагенту за належно оформленими первинними документами бухгалтерського обліку. Посилання відповідача в акті перевірки на те, що документи щодо транспортування та поставки товарів на перевірку не надавались, тому на його думку, неможливо підтвердити факт поставки товарів від підприємства до контрагента, щодо використання в роботі отриманої податкової інформації Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 14.04.2015р. №629/05-18-22 та знаходження ТОВ "Пласт-Кабель" в зоні проведення АТО, що унеможливило проведення зустрічної звірки, є необґрунтованими, не підтверджуються жодними доказами, тому позивач вважає, що відповідач взяв до уваги суб'єктивні висновки інших податкових органів, які за відсутності відповідних рішень суб'єкта владних повноважень не несуть для платників податків взагалі ніяких правових наслідків та суперечать приписам чинного законодавства. Крім того, позивач зазначив, що в Акті перевірки наведені лише посилання на ймовірну протиправність дій контрагента - ТОВ "Пласт-Кабель" відносно позивача, дій контрагента з його контрагентами та взагалі дій невідомих суб'єктів господарювання і допущення ними порушень податкового законодавства при веденні податкової звітності. Тобто, такі дії відповідача є лише припущеннями. Позивач вважає, що позиція відповідача не є правовою та суперечить вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим, податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити, пояснивши, що надані документи, які були оформлені між позивачем та контрагентом, не відповідали вимогам чинного законодавства та не могли бути використані при формуванні податкового та бухгалтерського обліку, а також розглядатися як належні докази, у зв'язку з відсутністю реального надання таких послуг, а отже і позбавлення права позивача на формування податкового кредиту. В зв'язку з чим, відповідач вважає свої дії правомірними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що відповідають встановленим вимогам норм законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" (ід. код 32512498) як юридичну особу зареєстровано 02.07.2003, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і взято на облік як платника податків.

Відповідно, перевіряючи підстави проведення перевірки позивача, судом встановлено, що на підставі направлень від 16.03.2016 № 580 та №581, згідно ст. 20, ст. 78 та ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Чернігівській області від 16.03.2016 №419 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" () з питань викладених у запереченні від 23.02.2016 №348 на акт перевірки від 15.02.2016 №59/22/32512498.

Направлення від 16.03.2016 № 580 та №581 пред'явлено під розписку директору з ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" ОСОБА_3 Перевірку проведено з відома директора ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" ОСОБА_3 та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_2 Перевірка проводилась з 16.03.2016 по 22.03.2016, за результатами якої складено Акт від 29.03.2016 № 128/22/32512498 (т.1, а. с. 114-148).

В розділі 4 «Висновок» Акту перевірки встановлено порушення:

- пп.14.1.257, пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.135.2 ст.135, пп. 135.5.4, пп.135.5.5 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 зі змінами та доповненнями в результаті чого було занижено податок на прибуток за перевіряємий період на загальну суму 1 969 431 грн;

- п.198.2, п.198.6 ст.198, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 285 в т.ч. за листопад 2014 року 285 грн та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2014 року на суму 125 418 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення, які є предметом даного спору:

- від 18.04.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 285,00 грн за податковими зобов'язаннями та 143,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 18.04.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 969 431,00 грн за податковими зобов'язаннями та 492 358,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 18.04.2016 № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на 125 418,00 грн.

Так, в Акті перевірки зазначено, що під час проведення документальної позапланової перевірки на підприємство було направлено лист від 17.03.2016 №957/10/25-01-22-02-06 про надання копій документів, які не було надано на запити від 28.01.2016 №301/10/25-01-22-02-06 та від 28.01.2016 №302/10/25-01-22-02-06. Копії документів на транспортування та поставку товару було отримано листом від 18.03.2016 №496.

Отримані товарно-транспортні накладні (далі - ТТН) було направлено працівникам оперативного управління ГУ ДФС у Чернігівській області службовою запискою від 22.03.2016 №81 для встановлення реальності здійснення перевезень.

Від ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області листом від 28.03.2016 №1974/8/25-26-07-011/23 було отримано пояснення ФОП ОСОБА_7, який надає послуги у сфері перевезень та ОСОБА_8, яка є бухгалтером у даного підприємця. Згідно ТТН від 29.08.2014 №281 (копія якої надана ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки") автомобіль Мерседес АТЕГО 1528 державний номер НОМЕР_4 належить ФОП ОСОБА_7 та водій вказаний у ТТН також працює на ФОП ОСОБА_7 Проте згідно наданих пояснень та пред'явлених документів зокрема оригіналу ТТН від 29.08.2014 №281 даний водій не здійснював перевезень в зону проведення антитерористичної операції, тобто Донецької області м.Макіївки, водій здійснював перевезення згідно маршруту вказаному у заявці. Згідно оригіналу ТТН здійснювались перевезення ПВХ гранул від ПП Ребрин (Дніпропетровськ) до ТОВ "Пластмас-Прилуки". Згідно рахунку 631 "Розрахунки з контрагентами постачальникам" за 2014 рік ПП Ребрин не є постачальником ДП "Пластмас" ТОВ "Торговий Дім "Пластмас-Прилуки".

Від ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області листом від 28.03.2016 №1974/8/25-26-07-011/23 було отримано пояснення ОСОБА_9, яка працює менеджером по транспорту у ФОП ОСОБА_10 Згідно ТТН від 25.06.2014 №2451 автомобіль ДАФ державний номер НОМЕР_5 належить ФОП ОСОБА_10 та водій вказаний у ТТН також працює на ФОП ОСОБА_10 Проте згідно наданих пояснень та пред'явлених документів зокрема оригіналу ТТН від 25.06.2014 № МР 00001439 даний водій не здійснював перевезень в зону проведення антитерористичної операції, тобто Донецької області м.Макіївки, водій здійснював перевезення згідно маршруту вказаному у заявці. Згідно оригіналу ТТН здійснювались перевезення ПВХ гранул від ПП Ребрин (Дніпропетровськ) до ТОВ "Пластмас-Прилуки". Згідно рахунку 631 "Розрахунки з контрагентами постачальникам" за 2014 рік ПП Ребрин не є постачальником ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки".

Від ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області листом від 29.03.2016 №1998/8/25-26-07-011/23 було отримано пояснення ОСОБА_12, яка працює головним бухгалтером у ФОП ОСОБА_13 Згідно ТТН від 09.09.2014 №00003035 автомобіль РЕНО державний номер НОМЕР_6 наледить ФОП ОСОБА_13 та водій вказаний у ТТН також працює на ФОП ОСОБА_13 Проте згідно наданих пояснень та пред'явлених документів зокрема акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.09.2014 №П-00000127 даний водій не здійснював перевезень в зону проведення антитерористичної операції, тобто Донецької області м.Макіївки. Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) надавав авто послуги по маршруту м.Запоріжжя - м.Дніпропетровськ- м.Прилуки в період 09.09.2014.

Також в Акті перевірки зазначено, що ТОВ "Пласт-Кабель" зареєстроване Макіївським міським управлінням юстиції Донецької області 24.04.2014, а вже 30.07.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців внесено запис про рішення засновника щодо припинення юридичної особи - ТОВ "Пласт-Кабель" (), в "Бюлетені державної реєстрації" від 07.08.2014 №391 (21) опубліковане повідомлення про припинення ТОВ "Пласт-Кабель" шляхом ліквідації з відображенням визначеного строку - до 08.08.2014 для пред'явлення вимог кредиторів. Контролюючим органом зроблено висновок, що ТОВ "Пласт-Кабель" здійснювало свою діяльність протягом досить короткого часу з травня 2014 року по липень 2014 року, що ставить під сумнів реальність здійснення операцій з даним контрагентом.

Крім того, в Акті вказано, що ТОВ "Пласт-Кабель" не подавало декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік. Згідно фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва та податкової інформації основні засоби: майно, транспортні засоби та інше майно, які економічно необхідні для здійснення господарської діяльності у підприємства відсутні.

При дослідженні поданої ТОВ "Пласт-Кабель" звітності, було встановлено, що розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.1-ДФ) не подавались. Тобто наймані працівники у ТОВ "Пласт-Кабель" відсутні.

Також, податковий орган в Акті перевірки зазначає, що при перегляді довіреностей на отримання товару реалізованого до ТОВ "Пласт-Кабель" було встановлено що отримання товару здійснював ОСОБА_14. Дана особа є керівником та засновником ТОВ "Пласт-Кабель". Згідно видаткових накладних місцем складання даних документів є м. Прилуки (а.с.120, т.1). Здійснивши перегляд ЄРПН встановлено, що посадовими особами (ОСОБА_14) ТОВ "Пласт-Кабель" протягом дня здійснюється реєстрація податкових накладних саме в ті дня коли дана особа знаходиться у відрядженні та отримує товар у м. Прилуки. Перевіряючий в Акті вказує, що службовою запискою від 02.03.2016 № 1918/8/25-26-07-011 від ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області отримано відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, щодо ОСОБА_14, згідно яких дана особа не отримувала доходів джерелом походження з України з 2 кварталу 2013 року по кінець 2015 року.

Юридичною адресою ТОВ "Пласт-Кабель" є м.Донецьк, вул..Валентини Терешкової буд.11 кв.109. В ТТН, наданих на перевірку пункту розвантаження/навантаження вказане: Донецька область, м.Макіївка, вул..Плеханова 1-А. Проте відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до яких віднесено м.Макіївка (Макіївська сільська рада).

Крім того, в Акті перевірки вказано, що під час проведення перевірки використовувалась в роботі отримана податкова інформація Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Донецькій області від 14.04.2015 № 629/05-18-22 та зазначено, що взаємовідносини ТОВ "Пласт-Кабель" з контрагентами постачальниками та покупцями не підтверджуються.

В зв'язку з наведеним, згідно даних ЄРПН, податковий орган прийшов до висновку, що ТОВ "Пласт-Кабель" не здійснювало реалізацію пластикатів, плівки поліетиленової, накладок гальмівних отриманих від ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки", що свідчить про залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту та враховуючи неможливість підтвердити поставку давальницької сировини від ТОВ "Пласт-Кабель" до ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки", вважаючи, що підприємством було отримано сировину невідомого походження на безоплатній основі, дійшов висновку про порушення пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, пп.135.5.4 п 135.5 п.135.2 ст.135 п.137.10 ст.137 та заниження позивачем інших доходів на суму 2 042 504 грн за 2014 рік.

В ході проведення перевірки, податковим органом було встановлено та зазначено в Акті перевірки, що ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" декларувало взаємовідносини з ТОВ "Пласт-Кабель" ().

Враховуючи інформацію про ТОВ "Пласт-Кабель" та порушення викладені на сторінках 6-9 Акту перевірки, контролюючий орган зазначив про неможливість підтвердження факту отримання товару, робіт (послуг) від ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" - підприємством покупцем, що на його думку, вказує на неможливість поставки товарів з боку ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки". В той же час враховуючи що товар, реалізація якого оформлювалась на ТОВ "Пласт-Кабель" на складі ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" відсутній, що свідчить про реалізацію даного товару не встановленим суб'єктам без оформлення документів, за готівку (а.с.128).

В зв'язку з чим, відповідач в Акті перевірки дійшов висновку, що грошові кошти, що надійшли на рахунки ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" на загальну суму 8 858 588,08 грн - є безповоротною фінансовою допомогою, оскільки зазначена сума грошових коштів, отримана підприємством, від ТОВ "Пласт-Кабель" не за придбані товари (не на виконання укладених договорів на постачання товарів), отримані ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" кошти не передбачають відповідної компенсації (оскільки товар фактично не було придбано) та повернення таких коштів, та підлягають оподаткуванням податком на прибуток підприємств.

В Акті зазначено, що виходячи з вищенаведеного в сукупності, перевіркою неможливо підтвердити факт поставки товарів від ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" саме ТОВ "Пласт-Кабель". Таким чином, грошові кошти, що надійшли на рахунки ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" є безповоротною фінансовою допомогою, оскільки отримані не за реалізовані товари та не передбачають повернення. При цьому товари, реалізація яких оформлювалась ТОВ "Пласт-Кабель", за даними бухгалтерського обліку списані і на балансі не обліковуються, на складах відсутні, що свідчить про реалізацію даного товару не встановленим суб'єктам.

В зв'язку з наведеним, податковий орган дійшов висновку про заниження доходів у сумі 8 858 588,08 грн та вказав на порушення пп.135.5.4 п.135 ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 зі змінами та доповненнями.

В Акті перевірки також зазначено, що підприємство отримувало поворотну фінансову допомогу від ТОВ СП "АМП", ТОВ "Інвесте", ТОВ "ТД "Пластмас-Прилуки", ТОВ "Мастер Кабель України". Згідно розрахунку, вказаного в Акті перевірки (а.с.129-130), значення рядка 03.10.1 "Умовно нараховані проценти на суму поворотної фінансової допомоги, що залишилась неповернутою на кінець звітного (податкового) періоду" додатку ІД декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік повинно становити 126 895 грн, проте згідно додатку ІД значення даного рядка дорівнює 86 701 грн. Тобто підприємством занижено значення даного рядка на 40 194 грн.

В Акті перевірки податковий орган вказав на порушення пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 пп.135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2756 зі змінами та доповненнями та дійшов висновку про заниження доходів за 2014 рік у суму 40 194 грн, при цьому зазначивши, що у запереченні від 23.02.2016 на акт перевірки від 15.02.2016 №59/22/32512498 ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" погоджується з висновками акту перевірки відносно даного питання.

Також в Акті перевірки зазначено, що за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" задекларувало податок на прибуток у сумі 93669 грн. Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 встановлено його заниження за 2014 рік на суму 1 969 431 грн.

Посилаючись на те, що в результаті порушень, викладених у п.3.1.1 акту перевірки підприємством було порушено пп.14.1.257. пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.135.2 ст.135, пп.135.5.4, пп.135.5.5 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 зі змінами та доповненнями, податковий орган дійшов висновку про заниження підприємством податку на прибуток за перевіряємий період на загальну суму 1 969 431 грн.

Крім того, в Акті перевірки вказано, що ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" до податкового кредиту включено суми податку на додану вартість по яких не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) ТОВ "Пласт-Кабель", в зв'язку з чим, в порушення пп.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 зі змінами та доповненнями ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість у загальній сумі 125 703 грн, у тому числі за листопад 2014 року на 285 грн, за грудень 2014 року на суму 125418 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 285 грн в т.ч. за листопад 2014 року 285 грн та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2014 року на суму 125418 грн, про що зазначено в розділі 3.2.3 Акту Перевірки (а.с.145-147).

Перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визначені пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 та ст.78 Кодексу, дотримано. Підставою для проведення перевірки стала вимога пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Кодексу. Строки проведення виїзних перевірок, встановлені ст. 82 Кодексу, не порушено.

При цьому, дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, судом враховано, що згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу. При цьому, оскільки в силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Кодексу податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп.14.1.178 п.14.1 ст.14 Кодексу), саме пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Крім того, із врахуванням пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 та ст.139 Податкового кодексу України, якими визначені поняття "господарська діяльність" та перелік витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, в т.ч. витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, слід зазначити п.44.1 ст.44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно абзацом "а" п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Тому необхідно врахувати п.198.2 ст.198 Кодексу, якою встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

При цьому, суд зазначає п.198.3, п 198.6 ст.198 Кодексу, яким визначається податковий кредит звітного періоду та якими передбачено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.7 ст.201 Кодексу податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 Кодексу).

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ - дана обставина представником відповідача не оспорювалась.

Так, в ході судового розгляду встановлено взаємовідносини ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" з ТОВ "Пласт-Кабель" у 2014 році. Також судом встановлено та представником відповідача не заперечувався факт надання ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" на перевірку відповідних первинних бухгалтерських документів по взаємовідносинам з даним контрагентом.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та контрагентом ТОВ "Пласт-Кабель" (код за ) були укладені наступні договори:

договір на переробку давальницької сировини від 12.05.2014 № 01-5/4;

договір поставки від 12.05.2014 № 01-1/31;

договір поставки товару від 01.12.2014 № 01-2/2.

У відповідності до укладених договорів між сторонами у передбачених законом порядку та формі було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов останніх, підписано оригінальними підписами представників сторін та скріплено печатками підприємств: договір на переробку давальницької сировини від 12.05.2014 № 01-5/4, договір поставки від 12.05.2014 № 01-1/31 - керівником ТОВ "Пласт-Кабель" ОСОБА_14 та керівником ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" ОСОБА_15, а договір поставки товару від 01.12.2014 № 01-2/2 підписано вже новим керівником ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" ОСОБА_3

По першому епізоду, за умовами Договору на переробку давальницької сировини від 12.05.2014 № 01-5/4 (а.с.177-181) Замовник (ТОВ "Пласт-Кабель") доручає, а Виконавець (ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки") зобов'язується виконати відповідно до умов цього Договору роботу з переробки давальницької сировини - вторинних гранул поліетилену високого тиску різних модифікацій у готову продукцію, а Замовник зобов'язується прийняти готову продукцію - композиції поліетилену високого тиску і оплатити кошти за проведену роботу. Форма оплати - безготівковий розрахунок, протягом 3-х робочих днів з моменту підписання акту прийому-передачі готової продукції. При цьому, за умовами договору давальницька сировина ТОВ "Пласт-Кабель" поставляється автотранспортом на склад ДП"Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки".

На виконання умов вищевказаного Договору ТОВ "Пласт-Кабель" поставило позивачу давальницьку сировину різних модифікацій: вторинну гранулу ПВД; вторинну гранулу ПВД (35); вторинну гранулу ПВД (65). Всього було поставлено давальницької сировини на загальну суму 2 042 504,00 грн. Приймання-передача даної сировини здійснювалася за актами прийому-передачі на складі сировини (т.1 а.с.182-218) та обліковувалася в картках складського обліку матеріалів (т.2 а.с.64-66). Потім дана давальницька сировина передавалась у виробництво (на дільницю з виробництва полівінілхлоридних пластикатів та плівок ПВХ (цех ПВХ) для виготовлення готової продукції. З цеху ПВХ готова продукція - щомісячно оприбутковувалась на складі комірником складу та реалізовувалась згідно актів виконаних робіт (послуг) (т.1 а.с.219, 222, 225, 227, 230, 233, 236, 239, 242, 245, 248, 251, т.2 а.с.1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34) представнику ТОВ "Пласт-Кабель". На адресу контрагента ТОВ "Пласт-Кабель" були виписані податкові накладні, які зареєстровані в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних та рахунки-фактури про оплату товару. Зауважень щодо якості та кількості поставленого товару від ТОВ "Пласт-Кабель" не надходило. Розрахунки за переробку давальницької сировини здійснювались у безготівковому порядку. Кошти за переробку давальницької сировини від контрагента ТОВ "Пласт-Кабель" надійшли в повному обсязі на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків (т.2 а.с.67-68).

Всі вищенаведені первинні документи повністю відповідають вимогам, встановленим до первинних документів, які пред'являються ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", мають всі обов'язкові реквізити, назву документа, відповідну форму, дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниці виміру, посади і прізвища осіб, відповідальних за їх здійснення та правильність оформлення у відповідності до п.1.2. Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», тобто складені у відповідності до чинного законодавства та не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків, та надавались відповідачу під час проведення перевірки. Зауваження до складання таких документів відповідачем в Акті перевірки від від 29.03.2016 № 128/22/32512498 не висловлено.

Тобто, виготовлення готового товару та його реалізація контрагенту ТОВ "Пласт-Кабель" відбувалася саме за належно оформленими первинними документами бухгалтерського обліку, що надавались ревізору-інспектору під час перевірки, та підтверджують реальність господарсько-правових відносин з ТОВ "Пласт-Кабель" та виконання сторонами Договору на переробку давальницької сировини від 12.05.2014 № 01-5/4 в належному порядку. Крім того, перелічені вище первинні документи містять усі необхідні реквізити, для надання їм юридичної сили та доказовості.

По другому епізоду судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Пласт-Кабель" було укладено договір поставки готової продукції полівінілхлоридних пластикатів різних марок від 12.05.2014 № 01-1/31, за умовами якого, позивач (Постачальник) поставляв на умовах FCA, м. Прилуки (склад Постачальника), ТОВ "Пласт-Кабель" (Покупець) хімічну продукцію (в асортименті), зокрема полівінілхлоридний пластикат.

На виконання умов вказаного договору, позивачем на адресу ТОВ "Пласт-Кабель" було поставлено товару загальною вартістю 8 144 938,23 грн з урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковими накладними, рахунками-фактурами, банківськими виписками та податковими накладними, виписаними позивачем на адресу ТОВ "Пласт-Кабель". Оплата за поставлений товар здійснювалась у безготівковому порядку. Факт передачі та отримання товару підтверджується підписами відповідальних осіб в первинних документах бухгалтерського обліку та видаткових накладних (т.2 а.с.72-246).

Позивач є фактичним виробником товару. Виробництво товару має виробничий цикл та свій технологічний процес виготовлення. Готовий товар оприбутковується на складі готової продукції. Виготовлений та реалізований товар підтверджується матеріальними звітами за кожний місяць року, оборотно-сальдовими відомостями, договорами, укладеними з третіми контрагентами на поставку сировини для виготовлення товару. Ці документи, як доказ реальності операцій, надавались в період перевірки, що представниками відповідача не заперечувалось, та містяться в матеріалах справи.

Також факт отримання коштів за поставлений товар підтверджується Актами звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2014 та станом на 31.12.2014.

По третьому епізоду судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Пласт-Кабель" було укладено Договір поставки товару від 01.12.2014 № 01-2/2 на поставку хімічної продукції - сировини: ПВХ - наповнювача, суміші бавовняної волокнистої, поліпропілену (вторинна гранула) (а.с.23-25).

Кількість, ціна та умови поставки визначались сторонами в специфікаціях до договору (т.3 а.с.44-47). Сировина доставлялася на умовах FCA -Інкотермс-2010 на склад позивача контрагентом ТОВ "Пласт-Кабель". Як вбачається з пояснень позивача, дана сировина використовувалась для виготовлення полівінілхлоридних пластикатів різних марок, фенопласту марок У1, У2, фіксаторів зірочка, фіксаторів заглушка.

Для підтвердження дійсності проведених операцій на перевірку надавалися документи первинного бухгалтерського обліку щодо даного договору, які містяться в матеріалах справи: видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, довіреності, картки складського обліку, зворотно-сальдові відомості, звіти по дебетових та кредитових операціях, платіжні доручення, прибуткові ордери, ТТН, результати випробувань сировини, підсумкові виписки по рахунках, висновки досліджень, накладні-вимоги, акти звірки взаємних розрахунків, що представниками відповідача не заперечувалось (т.3 а.с.48-80, 82-117).

Всі вищенаведені первинні документи повністю відповідають вимогам, встановленим до первинних документів, які пред'являються ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", мають всі обов'язкові реквізити, назву документа, відповідну форму, дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниці виміру, посади і прізвища осіб, відповідальних за їх здійснення та правильність оформлення у відповідності до п. 1.2. Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», тобто складені у відповідності до чинного законодавства та не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків, та надавались відповідачу під час проведення перевірки. Зауваження до складання таких документів відповідачем в Акті перевірки від від 29.03.2016 № 128/22/32512498 не висловлено.

При цьому, відповідач в Акті перевірки посилається на повідомлення Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, що ТОВ "Пласт-Кабель" знаходиться на непідконтрольній території, тому грошові кошти, які надішли у безготівковому порядку на рахунки позивача є безповоротною фінансовою допомогою, роблячи висновок, що вони отримані не за реалізовані товари, і відповідно не підлягають оподаткуванню податком на прибуток.

Суд зазначає, що всі витрати за договорами, що укладені позивачем з ТОВ "Пласт-Кабель" відображені у відповідних первинних бухгалтерських документах (видаткових накладних, актах приймання-передачі, актах виконаних робіт (послуг), платіжних відомостях, тощо), які складались на підставі правовідносин позивача з ТОВ "Пласт-Кабель" протягом 2014 року та видавались і реєструвались відповідно до вимог чинного законодавства, надавались під час перевірки, що представниками відповідача не заперечувалось, та в Акті перевірки відсутні будь які зауваження до останніх, повністю підтверджують товарність господарських операцій за такими договорами та рух коштів між сторонами. Щомісячне завантаження дільниці з виробництва кабельного пластикату та плівок ПВХ свідчить про те, що виробництво товару у позивача було постійним, а не разовим. Товар виготовлявся безпосередньо на виробничих площах позивача, в тому числі і із давальницької сировини ТОВ "Пласт-Кабель" та також реалізувався і іншим контрагентам, про що свідчать численні угоди, укладені позивачем з іншими суб'єктами господарської діяльності (а.с.209-248, т.3).

Реалізація готової продукції здійснювалась, як контрагенту ТОВ "Пласт-Кабель", про що свідчить укладений договір поставки готової продукції полівінілхлоридних пластикатів різних марок від 12.05.2014 № 01-1/31, так і іншим контрагентам, в межах України та за кордон. Договори, укладені з контрагентами щодо реалізації виготовленої продукції містяться в матеріалах справи.

ТОВ "Пласт-Кабель" направляло на адресу позивача свою комерційну пропозицію з поставки ПВХ наповнювача, яка мала економічну та доцільну вигоду для позивача. За класифікацією кодів КВЕД цей контрагент не відходив та не порушував своїх основних видів діяльності. Позивач при укладені договорів з ТОВ "Пласт-Кабель" перевіряв контрагента по базам: реєстру податкового порталу, в ЄДРПОУ, реєстру підприємств щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство. Жодних підстав для не укладення договорів з даним контрагентом позивачем не було виявлено. ТОВ "Пласт-Кабель" було зареєстроване за юридичною адресою, мало контактні телефони, як юридична особа була наділена правоздатністю та дієздатністю, створена з дня її державної реєстрації у відповідності до ч.2 ст. 87 ЦК України.

Відповідач в Акті перевірки зазначає, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців 30.07.2014 внесено запис про рішення засновників щодо припинення юридичної особи - ТОВ "Пласт-Кабель", (), в «Бюлетені державної реєстрації №291 (21)» від 07.08.2014 опубліковане повідомлення про припинення ТОВ "Пласт-Кабель" шляхом ліквідації з відображенням визначеного строку - до 08.10.2014 для пред'явлення вимог кредиторів.

Так, згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (із змінами та доповненнями) та у відповідності до судового рішення Господарського суду Запорізької області від 08.01.2015 (справа № 908/5823/14) станом на 15.01.2015 ТОВ "Пласт-Кабель" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. До цього моменту ТОВ "Пласт-Кабель" мало право здійснювати підприємницьку діяльність, а тому висновок відповідача щодо неможливості в грудні 2014 року здійснювати підприємницьку діяльність і відповідно поставку ПВХ наповнювача, вторинної гранули ПВД, суміші бавовняної волокнистої, поліпропілену вторинного та переробку міжлекальних випадів у суміш волокнисту бавовняну є необґрунтованим та до уваги судом не береться. При цьому суд звертає увагу на дану обставину саме в контексті добросовісності платника податку-контрагента, оскільки останній прийняв рішення про припинення господарської діяльності замість її продовження на непідконтрольній території.

Тобто, судом встановлено, що господарські операції з контрагентом мали реальний характер та були вчинені між право дієздатними особами, первинні документи складені у відповідності до чинного законодавства та не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків. Первинні бухгалтерські документи, надані позивачем на перевірку, були досліджені відповідачем в ході її проведення.

Доказів того, що вказані накладні, розрахункові (платіжні) документи, тощо не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні. Всі первинні документи повністю відповідають вимогам, встановленим до первинних документів, які пред'являються ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", мають всі обов'язкові реквізити, назву документа, відповідну форму, дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниці виміру, посади і прізвища осіб, відповідальних за їх здійснення та правильність оформлення у відповідності до п. 1.2. Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», тобто складені у відповідності до чинного законодавства та не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків.

Проте, відповідач в Акті перевірки посилається на те, що податковою міліцією опитано представників перевізника, які надавали послуги ТОВ "Пласт Кабель" з перевезення товару згідно наданих на перевірку ТТН, та встановили, що останні не здійснювали перевезень в зону проведення антитерористичної операції, тобто Донецької області м. Макіївки, що дало відповідачу підстави стверджувати про відсутність руху ТМЦ від контрагента до позивача та від позивача до контрагента. Як вже було зазначено, враховуючи, що відповідачем не було прийнято податковий кредит, така позиція впливає і на нарахування податку на прибуток. Відповідач посилаючись на норми ст.135 Податкового кодексу України визнає перераховані кошти контрагентом ТОВ "Пласт-Кабель" поворотною фінансовою допомогою і нараховує податок на прибуток за 2014 рік.

Такі твердження відповідача та свідчення представників перевізника не заслуговують на увагу та не ставлять під сумнів, на думку суду, факт відвантаження давальницької сировини, ПВХ - наповнювача, суміші бавовняної волокнистої, поліпропілену (вторинна гранула) на склади позивача та відповідно завантаження полівінілхлоридних пластикатів різних марок для відправки контрагенту, автотранспортом зазначеним у спірних ТТН, оскільки спростовуються інформацією зазначеною в копії Журналу реєстрації транспортних засобів та продукції (сировини) що ввозяться та вивозяться з території позивача (а.с.1-46, т.4) (оригінал було надано в судовому засіданні для огляду), згідно якої, поставка сировини та її відправка контрагентам, мала постійний характер та зокрема здійснювалась перевізниками, що зазначені в ТТН, на які посилається відповідач.

При цьому суд враховує, що ТТН є документом, який обов'язковий для перевізників, вантажовідправників та вантажоотримувачів, які є замовниками послуг з перевезень. Водночас, наявність або відсутність ТТН є лише виконанням або порушенням Правил перевезень автомобільним транспортом, які непов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства. Платник податку на прибуток, який придбає послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом, у випадку відсутності ТТН не може враховувати вартість послуг з перевезення вантажів під час формування собівартості придбаних (виготовлених) і реалізованих товарів, робіт і послуг. Тобто транспортним документом підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажу, а не факт придбання товару. Відповідно, при наявності документів, які підтверджують фактичне отримання товару та його використання у власній господарській діяльності, відсутність ТТН, або неправильно оформлена ТТН не може бути єдиною причиною для невизнання витрат з придбання ТМЦ для встановлення об'єкта, який обкладається податком на прибуток. Крім того, ТТН не перераховується в переліку первинних документів, які дають право на формування податкового кредиту. Отже, ТТН не є первинним бухгалтерським документом у відношеннях "Постачальник-Покупець" для цілей податкового обліку.

Крім цього, в незалежності від відсутності у позивача обов'язку отримувати ТТН від контрагента, на спростування посилань відповідача на пояснення перевізників про те, що вони не здійснювали перевезень в зону проведення АТО, як підставу визнання всього об'єму господарських операцій з контрагентом не реальними, суд визнає логічним пояснення позивача щодо інформації контрагента про те, що саме у зв'язку із проведенням АТО здійснювалось перезавантаження товару на підконтрольній території. Дана обставина відповідачем взагалі не досліджувалась. Щодо заїзду на склад чи виїзду зі складу позивача та перевезення іншого товару іншим суб'єктам господарювання в один день, суд такі дії також визнає можливими та такими, що не спростовують факту отримання або відвантаження товару позивачем.

На спростування посилань відповідача щодо поворотної фінансової допомоги, необхідно зазначити, що перераховані кошти контрагентом ТОВ "Пласт-Кабель" не можуть бути поворотною фінансовою допомогою, так як судом було встановлено, що ці кошти отримані саме на виконання договорів від 12.05.2014 № 01-5/4, від 12.05.2014 № 01-1/31, від 01.12.2014 № 01-2/2.

Доводи відповідача відносно "штучного" формування податкового кредиту з ПДВ у грудні 2014 для суб'єктів господарювання з контрагентом ТОВ "Пласт-Кабель" (по товарах, послугах) є також необґрунтованими і безпідставними, так як не порушені кримінальні провадження, не наведено жодного судового рішення з приводу визнання фіктивності підприємницької діяльності контрагента, його посадових осіб. Крім того, у чинному законодавстві України виникнення у платника права на формування податку на прибуток не ставиться в залежність від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом і, тим більше, контрагентами останнього, а тому, при дослідженні фактів здійснення господарських операцій необхідно оцінювати відносини безпосередньо між учасниками тих операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку. При цьому, не є обов'язковою передумовою для визначення відповідачем не підтвердження реального часу здійснення операцій, а також, як зазначає останній, - визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних ТОВ "Пласт-Кабель" у такому ланцюгу платником податку, а відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між останнім у ланцюгу постачань, позивачем та його безпосереднім контрагентом ТОВ "Пласт - Кабель" (а.с.121, т.1).

Також, відповідач посилається в своїх поясненнях, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" з переліком населених пунктів Донецької області. Дане Розпорядження втратило чинність 02.12.2015 (розпорядження КМУ від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратила чинність, деяких розпоряджень КМУ"). При цьому, фактично бойові дії в м. Макіївці розпочалися лише в грудні 2015 року, коли взаємовідносини з ТОВ "Пласт-Кабель" майже припинилися.

Так, враховуючи п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, суд зазначає, що підставою для визначення витрат у податковому обліку є первинні документи, оформлені належним чином. Первинні документи повинні мати певний перелік обов'язкових реквізитів, які визначені ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". При цьому, наявність у платника податку актів прийому-передачі податкових накладних, видаткових накладних, прибуткових ордерів, оборотно-сальдових відомостей, та доказів оплати вартості отриманого чи поставленого товару (послуг) (платіжні доручення), які складені на виконання договорів, є достатніми підставами для формування таких витрат та відповідно кредиту і зобов'язань з ПДВ.

Крім того, судом встановлено факт подальшого використання придбаної у ТОВ "Пласт-Кабель" хімічної продукції у власній господарській діяльності ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки", що підтверджується виготовленням готової продукції та її реалізація відповідно до укладених договорів поставки. Дані, встановлені судом, обставини свідчать про реальність здійснення господарських операцій ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" з контрагентом ТОВ "Пласт-Кабель" за період, що підлягав перевірці.

Отже, судом встановлено, що дійсність господарських операцій за договорами від 12.05.2014 № 01-5/4, від 12.05.2014 № 01-1/31, від 01.12.2014 № 01-2/2 укладених з ТОВ "Пласт Кабель", підтверджується податковими накладними, видатковими накладними, платіжними дорученнями, актами прийому-передачі, актами здачі прийняття робіт (послуг), рахунками-фактурами, актами звірки взаємних розрахунків, звітами про дебетові та кредитові операції по рахункам, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201, що надавались позивачем в ході проведення перевірки, (завірені належним чином копії містяться в матеріалах справи), та що представником відповідача не заперечувалось.

Окремо слід зауважити, що надані відповідачеві первинні документи ТОВ "Пласт-Кабель" підтверджують прямий зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки", як платником податків, а саме: ділова ціль - отримання економічного ефекту в результаті господарської діяльності; реальність господарських операцій - (рух активів); економічні наслідки за результатами здійснення господарських операцій незалежно від їх оформлення; виконання для придбання активів на найбільш вигідних умовах.

Реальність господарських операцій повинна бути підтверджена платником податків, а операцій повинні бути належним чином відображені в податковому обліку та податковій звітності, та відповідно право формування податкового кредиту по податку на додану вартість - підтверджена податковими накладними. Критерій наявності або відсутності мети отримання економічної вигоди за правочином, не є підставою для визнання того чи іншого правочину недійсним.

Отже, виходячи із висновків Акту перевірки, право позивача на формування податкового кредиту поставлено в залежність від добросовісності його контрагента, що суперечить приписам податкового законодавства. Так, якщо такий контрагент не виконав своїх зобов'язань по належному формуванню первинних документів для підтвердження показників податкового обліку, то це може тягнути відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для зменшення суми податкового кредиту з податку на додану вартість. Ревізор-інспектор не має повноважень, передбачених Податковим кодексом України, встановлювати такі обмеження до ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки", що також суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

Також із зазначеного зроблено висновок, що суму податкового кредиту позивач сформував правомірно, оскільки встановлено, що сума ПДВ входить до складу договірної суми, сплаченої контрагенту, при наявності належно оформлених податкових накладних, виписаних останнім на адресу ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки".

Крім того, на підтвердження дійсності господарських операцій за договорами та факт отримання товару, позивачем надано картки складського обліку матеріалів, договори із контрагентами щодо реалізації виготовленої з отриманої від ТОВ "Пласт-Кабель" сировини, готової продукції, копія журналу реєстрації транспортних засобів та продукції (сировини), що ввозяться та вивозяться з території ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки".

З пояснень представника позивача та представника відповідача вбачається, що Головним управлінням ДФС у Чернігівській області не були взяті до уваги документи надані ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" в ході проведення перевірки лише на підставі інформації наданої від Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області та свідчення деяких водіїв перевізників. Не був взятий до уваги і той факт, що вказані господарські операції не визнавались в судовому порядку недійсними, а документи, надані на перевірку, не визнавались нечинними або такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, суд прийшов до висновку, що наданими ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас-Прилуки" документами повністю підтверджується факт проведення фінансово-господарської діяльності, що в свою чергу повністю спростовує заперечення відповідача, оскільки висновки останнього ґрунтувались лише на підставі інформації наданої від Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області. Підставою для висновку відповідача про незаконне вирахування від'ємного значення з ПДВ, можливе тільки в тому випадку, якщо позивачем не доведено і судом не встановлено правомірність формування податкового кредиту. Податковий орган мав би підстави вважати правочини нікчемними, а суд - погодитися з обґрунтованістю висновку податкового органу, якщо б головною метою платника податку було одержання доходу за рахунок відшкодування ПДВ, чого відповідачем не встановлювалось та не зазначалось взагалі.

Судом в даному випадку враховано, що позивач в судовому засіданні погодився із висновками податкового органу, викладеними на 17 арк. Акту перевірки, щодо заниження значення рядка 03.10.1 "умовно нараховані проценти на суму поворотної фінансової допомоги, що залишилась неповернутою на кінець звітного (податкового) періоду" додатку ІД декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік на 40 194 грн, із яких 18% податку склало 7 235 грн та 1 808 грн штрафних санкцій. В судовому засіданні сторонами підтверджено зазначений розмір грошового зобов'язання та штрафних санкцій.

З урахуванням досліджених господарських операцій, факт здійснення яких ніхто не спростував, суд прийшов до висновку, що за належних доказів - податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201, актами прийому-передачі, актами здачі прийняття робіт (послуг), рахунками-фактурами, актами звірки взаємних розрахунків, звітами про дебетові та кредитові операції по рахункам, фактом подальшого використання придбаної у ТОВ "Пласт Кабель" хімічної продукції у власній господарській діяльності позивача - не врахування підстав формування ПДВ, вказане не давало відповідачу підстав для висновку про: заниження податку на прибуток за період, що перевірявся на загальну суму 1 962 196 грн; заниження ПДВ за листопад 2014 року на 285 грн; завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2014 року на суму 125 418 грн, й відповідно прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Тому суд погоджується із обґрунтуваннями позивача про те, що висновки Головного управління ДФС у Чернігівській області, викладені в Акті перевірки - є безпідставними, оскільки згідно первинних документів та даних бухгалтерського обліку підприємства, фінансово-господарська діяльність відбувалась на законних підставах, що підтверджує дії платника податку в правовому полі.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи, що позивач в судовому засіданні погодився із нарахованим грошовим зобов'язанням по податку на прибуток підприємств у розмірі 7 235 грн та 1 808 грн штрафних санкцій, констатуючи спірність формування відповідачем податкового зобов'язання позивачу, згідно вимог Податкового кодексу України, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 18.04.2016 № належить скасувати в частині нарахування суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 962 196 грн. та штрафних санкцій у розмірі 490 550 грн, податкові повідомлення-рішення від 18.04.2016 № та № належить скасувати повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 18.04.2016 № в частині нарахування суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 962 196 грн та штрафних санкцій у розмірі 490 550 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 18.04.2016 № та № повністю.

Стягнути з Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича,11 м. Чернігів, 14000, код 39392183) на користь Дочірнього підприємства "Пластмас" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Пластмас-Прилуки" (вул. 1 Козача,56 м. Прилуки Чернігівської області, 14000, код 32512498) 38 676,30 грн (тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят шість гривень 30 коп.) судових витрат відповідно до задоволених вимог.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк