Справа № 2а-2954/09
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/51733/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 року у справі за позовом Товариства сприяння обороні України, Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю: Приватного підприємства "Фірма "Кворум", про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство сприяння обороні України та Одеська обласна організація Товариства сприяння обороні України звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання дій під час прийняття рішення незаконними, зокрема, в частині незаконного вилучення нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, з приватної власності.

06 листопада 2009 року Приморським районним судом м. Одеси постановою задоволено позов, визнано дії Одеської міської ради у частині вилучення нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, із приватної власності незаконними.

Приватне підприємство «Фірма «Кворум» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд вищевказаної постанови від 06.11.2009 року за нововиявленими обставинами.

Приморський районний суд м. Одеси постановою від 19.08.2015 року, яка була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 року, заяву Приватного підприємства «Фірма «Кворум» про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення задовольнив. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2009 року скасував, у позові відмовив.

У касаційній скарзі Одеська обласна організація Товариства сприяння обороні України, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено, рішенням Одеської міської ради № 321 від 27.05.2004 року у комунальну власність передано індивідуально визначене майно у вигляді домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, буд. 9

Між Територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та Приватним підприємством «Фірма «Кворум» 08.08.2007 року укладено Договір купівлі-продажу № 206, відповідно до п. 1.1. якого Територіальна громада м. Одеси продала, а Приватне підприємство «Фірма «Кворум» купило індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, буд. 9, розташованого на земельній ділянці площею 1685,0 кв.м.

Приморський районний суд м. Одеси постановою від 06.11.2009 року було визнано незаконними дії Одеської міської ради щодо вилучення з приватної власності нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9.

Вказане рішення суд мотивував тим, що майно неправомірно було включене до переліку об'єктів комунальної власності, оскільки воно перебувало у власності Товариства сприяння обороні України, яке набуло його як правонаступник Добровільного товариства сприяння армії, авіації і флоту УРСР. Останнє було власником зазначеного майна до проголошення незалежності України.

При цьому, суд виходив з даних Архівної виписки з рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06.12.1955 р. № 1411, що за рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06.12.1955 року № 1411 земельна ділянка, площею 0,1685 га за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9, була закріплена за Авто-мото клубом ДТСААФ Одеських виробничих майстерень ДТСААФ Українського промислового об'єднання ДТСААФ УРСР.

Проте, у процесі розгляду заяви ПП «Фірма «Кворум» заявником надано копію повного тексту рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06.12.1955 року № 1411, з якої вбачається, що у вказаному рішенні відсутні посилання на Авто-мото клуб ДТСААФ УРСР. У вказаному рішенні встановлюється належність вказаного нерухомого майна Авто-мото клубу без зазначення належності «ДТСААФ УРСР». Крім того, відповідно до п. 3 рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих Авто-мото клуб не надав правовстановлюючі документи на будівлі та споруди по вул. Заславського, 9 в м. Одесі.

На підставі наданого ПП «Фірма «Кворум» наказу ЦК ДТСААФ № 401 від 03.06.1979 року, встановлено, що, всупереч доводам позивачів при первісному розгляді справи, Одеську виробничу майстерню ДТСААФ Українського промислового об'єднання ДТСААФ, було перейменовано у Одеський виробничий комбінат ДТСААФ, а не у Одеський промисловий комбінат ДТСААФ УРСР.

Належність або неналежність тієї чи іншої організації до системи ДТСААФ УРСР в цьому випадку має вирішальне значення, оскільки згідно зі ст. 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» № 1540-ХІІ від 10.09.1991 року майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України, а відповідно до постанови Верховної Ради України № 2268-ХІІ від 10.04.1992 року «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього союзу РСР, розташовані на території України», до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, тимчасово передані Фонду державного майна України. На підставі пункту першого постанови Верховної Ради України № 3943-ХІІ від 04.02.1994 року до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно тимчасово віднесено до складу загальнодержавної власності.

Також, як встановлено, пункт 7 Статуту ДТСААФ СРСР передбачав обов'язковість рішень вищих ланок органів ДТСААФ для нижчих, а кошти товариства витрачались згідно з п. 58 Статуту по затвердженим в установленому порядку фінансовим планам (кошторисам). Таким чином, згідно з положенням Статуту суб'єктом права власності громадських організацій виступає сама громадська організація. При цьому, ланки громадських організацій, які визнані юридичними особами і суб'єктами цивільно-правових відносин, володіють, користуються, розпоряджаються майном у межах, визначених статутом, але наявність вказаних правомочностей не свідчить про належність їм права власності на це майно, власником цього майна у цілому є громадська організація як система у складі всіх своїх підрозділів (концепція про єдність суб'єкта права власності громадських організацій). Вищевикладене підтверджується і перейменуванням наказом ЦК ДТСААФ СРСР № 401 від 03.06.1979 року Одеської виробничої майстерні ДТСААФ Українського промислового об'єднання ДТСААФ у Одеський промисловий комбінат ДТСААФ (без зазначення УРСР всупереч твердженням позивача) і не свідчить про перехід права власності на це майно від ДТСААФ СРСР до ДТСААФ УРСР, правонаступником якого є ТСОУ.

У касаційній скарзі позивач заперечує наявність вказаних обставин, проте не наводить належним спростувань. Між тим, вказані обставини були встановлені судовим рішенням в іншій справі - № 30/106-04-3443.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, відповідно до статистичних карток, а також Зведеного оціночного акта на будівлі по вул. Заславського, 9, користувачем зазначених будівель був Авто-мото спортивний клуб ДОСААФ, а не ДОСААФ УРСР. З відомості на будівлю по вул. Заславського 7/9 в м. Одесі, датованої 1935 роком, вбачається, що вказана двоповерхова будівля була збудована до революції, її власником був Міськкомгосп (на підставі націоналізації), призначення будівлі школа Автодору. При цьому, відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу УРСР 1922 року, націоналізовані підприємства, їх обладнання, залізниці та їх рухомий склад, націоналізовані судна, а також націоналізовані споруди є вилученими з приватного обороту та не можуть бути відчужені та закладені тими органами, у віданні яких вони перебувають, а також зверненні на задоволення кредиторів. Націоналізовані підприємства, споруди та судна можуть здаватись в оренду у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини є істотними для справи, оскільки свідчать про те, що Товариство сприяння обороні України, його Одеська обласна організація не мають прав щодо будівель, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Приморський районний суд м. Одеси своєю постановою від 19.08.2015 року, яка була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 року, обґрунтовано задовольнив заяву Приватного підприємства «Фірма «Кворум» про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, скасував постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2009 року та у позові відмовив.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України відхилити, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: