Справа № 806/3922/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"09" червня 2016 р. Справа № 806/3922/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Лезниківський кар'єр"

до Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Лезниківський кар'єр" звернулось до суду з вказаним позовом та просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 11 серпня 2014 року:

- №, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3 087 263,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 636 510,00 грн.;

- №, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 743 774,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 150 917,00 грн.

Свої вимоги товариство обгрунтовувало тим, що висновки акту перевірки на підставі яких прийнято податкові повідомлення рішення не відповідають обставинам, встановленим під час перевірки, оскільки перевіряючим надавалися усі первинні документи, які складені з дотриманням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" по господарських операціях з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, ТОВ "НВП "Промкомплект", ТОВ "Трансбуд-2", ТОВ "МК ТЕХНІКА", ТОВ "Спілка Товаровиробників", ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд" та ТДВ "Страхова компанія "Сяйво". Також, позивач посилався на те, що товариством здійснено облік операцій відчуження корпоративних прав в заснованих ним товариствах третім особам з дотриманням норм податкового законодавства, оскільки оподаткування таких операцій здійснюється по отриманому фінансовому результату.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції від 11.08.2014 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції від 11.08.2014 №.

Відшкодовано Публічному акціонерного товариства "Лезниківський кар'єр" 487,20 грн. сплаченого судового збору та 21 680,00 грн. витрат за проведення експертизи за рахунок бюджетних асигнувань Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

В апеляційній скарзі Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на та, що висновки суду щодо відчуження корпоративних прав не відповідають приписам ст.146 ПК України. В обгрунтування доводів апеляційної скарги щодо відносин с ФОП ОСОБА_5 зазначив, що поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що податкові накладні мають значні описки та до перевірки позивачем не було надано усіх документів на підтвердження господарської операції. Щодо інших контрагентів позивача, податковий орган посилається лише на те, що висновки про завищення позивачем валових витрат стали акти зустрічних перевірок контрагентів, які надійшли з податкових органів, за місцем реєстрації таких контрагентів.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами документальної планової виїзної перевірки правомірності дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 ПАТ "Лезниківський кар'єр" (код за ),

Володарсько-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області складено акт від 02.07.2014 за №23/5/22-07/00292468 "Про результати планової виїзної документальної перевірки ПАТ "Лезниківський кар'єр", код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013".

Згідно висновків, зазначених в акті, серед іншого порушення підприємством допущено порушення:

-пп. 48.5.1 п. 48.5, п. 48.7 ст. 48, п. 135.2.ст. 135, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.153.8, п.153.9 ст. 153 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 3 415 193 грн;

-п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сумі 743 776,00 грн.

За результатами перевірки та на підставі вказаного акту Володарсько-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області 11 серпня 2014 року були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №, згідно якого товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3 087 263,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 636 510,00 грн;

- №, згідно якого товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 743 774,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 150 917,00 грн.

Суд першої інстанції перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також висновків, відображених в акті перевірки, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, дійшов висновків, що такі рішення прийнято протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 153.8 ст. 153 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей цього підпункту під терміном "доходи" слід розуміти суму коштів або вартість майна, отриману (нараховану) платником податку від продажу, обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, а також вартість будь-яких матеріальних цінностей чи нематеріальних активів, які передаються платнику податку в зв'язку з таким продажем, обміном, викупом емітентом, погашенням або відчуженням. До складу доходів включається також сума будь-якої заборгованості платника податку, яка погашається у зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

Під терміном "витрати" слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю (у тому числі емітенту під час розміщення) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв'язку з таким придбанням.

Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу (обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження) кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду минулих періодів), прибуток включається до складу доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Згідно п.153.9. ст.153 ПК України фінансовий результат від операцій з продажу та інших способів відчуження корпоративних прав в іншій, ніж цінні папери, формі, акцій приватних акціонерних товариств, цінних паперів, емітованих нерезидентами, розраховується як різниця між доходом від такого відчуження та сумою витрат у зв'язку з придбанням таких цінних паперів, інших, ніж цінні папери, корпоративних прав. Прибуток, отриманий від таких операцій, включається до складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, а збиток - до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Отже, при здійсненні операцій з корпоративними правами оподаткуванню підлягає фінансовий результат (чистий прибуток), який визначається як різниця між доходами від продажу таких прав та витратами на придбання.

Згідно ст. 13 Закону України "Про господарські товариства", ст. 115 ЦК України вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 85 ГК України визначено, що вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об'єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про господарські товариства", п. 1 ст. 147 ЦК України, частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю може відчужуватись на підставі договорів купівлі-продажу, дарування, міни та інших правочинів, наслідком яких є перехід права на відчужувану частку (її частину) від однієї особи до іншої (інших).

Згідно пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.90 п. 14.1 ст. 14 ПК України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно пп. 14.1.81 п.14.1 ст. 14 ПК України інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно. Прямі інвестиції - господарські операції, що передбачають внесення коштів або майна в обмін на корпоративні права, емітовані юридичною особою при їх розміщенні такою особою.

Отже, аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що здійснення платником податку майнового внеску до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю як прямої інвестиції в обмін на корпоративні права є операцією з придбання корпоративних прав у емітента.

Під час розгляду справи встановлено, що 29.07.2011 ухвалою Господарського суду Житомирської області по справі №4/5007/14Б/11 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Лезниківський кар'єр" (а.с. 141, т.1).

09.02.2012 ухвалою Господарського суду Житомирської області по вказаній справі відносно ВАТ "Лезниківський кар'єр" було введено процедуру санації та призначено керуючого санацією.

Відповідно до плану санації, затвердженого ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.05.2012 в ході провадження у справі про банкрутство товариства (справа №4/5007/14Б/11), ВАТ "Лезниківський кар'єр" було засновано 03.08.2012 ТОВ "Лезниківський кар'єр" (код за ), що підтверджується протоколом №1 Загальних зборів Засновників (Учасників) даного Товариства від 25 липня 2012 року (а.с. 132-133, т.1), а також засновано 17.08.2012 ТОВ "Червоногранітний кар'єр" (код за ), що підтверджується протоколом №1 Загальних зборів Засновників (Учасників) даного Товариства від 14 серпня 2012 року (а.с. 103-106, т. 1).

З метою формування статутного фонду ТОВ "Червоногранітний кар'єр", ВАТ "Лезниківський кар'єр" 01.10.2012 за актом приймання - передачі було передано до статутного капіталу ТОВ "Червоногранітний кар'єр" майно загальною вартістю 8 583 196,08 грн. (а.с. 107-110, т.1).

З метою формування статутного фонду ТОВ "Лезниківський кар'єр", ВАТ "Лезниківський кар'єр" 02.08.2013 за актом приймання - передачі було передано до статутного капіталу ТОВ "Лезниківський кар'єр" майно загальною вартістю 5 446 923,44 грн. (а.с. 134-135, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що зазначені обставини знайшли своє відображення в статутах ТОВ "Червоногранітний кар'єр" та ТОВ "Лезниківський кар'єр".

Отже, Статутними документами та дослідженими судом обставинами встановлено, що статутний капітал ТОВ "Червоногранітний кар'єр" сформовано в сумі 8 583 196,08 грн. за рахунок майна засновника - ВАТ "Лезниківський кар'єр", що є єдиним засновником ТОВ "Червоногранітний кар'єр", а статутний капітал ТОВ "Лезниківський кар'єр" сформовано в сумі 5 446 923,44 грн. також за рахунок майна засновника - ВАТ "Лезниківський кар'єр", що також є єдиним засновником ТОВ "Лезниківський кар'єр" на момент заснування (реєстрації) суб'єкта господарювання.

Також, судом встановлено, що згідно затвердженого плану санації 05.10.2012 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та кредитором у справі про банкрутство позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю "Росбан" було укладено договір відступлення (передачі) 100% частки в статутному капіталі ТОВ "Червоногранітний кар'єр" в обмін на кредиторські вимоги ТОВ "Росбан" в сумі 8 583 969,91 грн. (а.с. 111-112, т.1).

На виконання плану санації 14.08.2013 між інвестором - Компанією "Сантівер Трейдінг Лімітед" та ВАТ "Лезниківський кар'єр" укладено договір відступлення (передачі) частки в статутному капіталі ТОВ "Лезниківський кар'єр" у розмірі 2 800 000,00 грн., що становить 51,4 % від статутного капіталу, яка оплачена інвестором в порядку виконання плану санації (а.с. 136-138, т.1). Так само, 03.10.2013 між Компанією "Сантівер Трейдінг Лімітед" та ВАТ "Лезниківський кар'єр" укладено договір відступлення (передачі) частки в статутному капіталі ТОВ "Лезниківський кар'єр" у розмірі 2 646 923,44 грн., що становить 48,6 % від статутного капіталу (а.с. 139-140, т.1).

Судом першої інстанції, з метою підтвердження чи спростування висновку податкового органу про заниження позивачем валового доходу по операціям купівлі-продажу корпоративних прав, за клопотанням позивача було призначено судово-економічну експертизу, в результаті проведення якої судовим експертом ОСОБА_6 складено висновок №87 від 25.12.2015.

За змістом даного висновку встановлено, що витрати позивача при створенні ТОВ "Червоногранітний кар'єр" та ТОВ "Лезниківський кар'єр" підлягають відображенню в податковому обліку у складі фінансового результату від відчуження корпоративних прав, створення в серпні 2012 року позивачем ТОВ "Червоногранітний кар'єр" та ТОВ "Лезниківський кар'єр" не підлягає відображенню в податковому обліку, а також те, що не підтверджується документально встановлений актом перевірки від 02.07.2014 за №23/5/22-07/00292468 фінансовий результат за операціями з придбання та відчуження позивачем корпоративних прав за 4 квартал 2012 року в сумі 8 911 767,00 грн. та за 2013 рік в сумі 2646923,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України суд прийняв вказаний висновок експерта як належний доказ, оскільки його висновки є обгрунтованими та вмотивованими та сторони не висловлювали свої заперечення щодо вказаного висновку, а тому посилання представника відповідача в судовому засіданні при розгляді справи в суді апеляційної інстанції на те, що такий висновок є неналежним та недостатнім доказом є безпідставним.

Також, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання представника відповідача, щодо неналежного визначення як експертом так і судом поняття «витрати» та «доходи», які зазначені в п.153.8 ст.158 ПК України, оскільки відповідачем в апеляційній скарзі наводиться редакція зазначеної статті, яка діяла до 07.07.2011 року, тобто, до часу здійснення операції по відчуженню корпоративних прав.

З огляду на вищезазначене та з урахуванням досліджених доказів в своїй сукупності суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що твердження відповідача про заниження ПАТ "Лезниківський кар'єр" валових доходів в сумі 11 558 690,00 грн., в тому числі за 4 квартал 2012 року в сумі 8 911 767,00 грн., за 2013 рік в сумі 2 646 923,00 грн. не знайшло свого підтвердження, а тому податкове повідомлення - рішення № від 11.08.2014 підлягає скасуванню.

Так само, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправності податкового повідомлення - рішенню № від 11.08.2014, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 743 774,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 150 917,00 грн.

Зі змісту акту перевірки від 02.07.2014 за №23/5/22-07/00292468 вбачається, що при перевірці повноти визначення валових витрат встановлено їх завищення по взаємовідносинах з контрагентами: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, ТОВ "НВП "Промкомплект", ТОВ "Трансбуд-2", ТОВ "МК ТЕХНІКА", ТОВ "Спілка Товаровиробників", ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд" та ТДВ "Страхова компанія "Сяйво".

Перевіряючи вказані висновки податкового органу, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пункт 138.4 ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загально виробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України до валових витрат, окрім іншого, не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналогічні норми містяться в Законі України "Про оподаткування прибутку підприємств", що діяв до 01.04.2011 року.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу складають суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній, або нематеріальній формах здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), що придбаваються таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1. п.5.2. ст.5 даного Закону визначено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції.

Згідно з пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону до складу валових витрат не відносяться витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення i зберігання яких передбачено правилами ведення податкового обліку.

З огляду на вищезазначене, право формування валових витрат виникає при проведення реальних господарських операцій, наявності первинних документів, що підтверджують проведення таких операцій.

Як убачається з акту перевірки взаємовідносини ПАТ "Лезниківський кар'єр" з ФОП ОСОБА_5 (код - НОМЕР_1) на загальну суму 715 255,00 грн. без ПДВ (в тому числі за І кв. 2011 року - 114 650,00 грн., ІІ кв. 2011 року - IV кв. 2011 року - 600 605,00 грн.) не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Перевіряючи вказані обставини, судом встановлено, що такий висновок відповідача зроблений з причин отримання від Коростенської ОДПІ ГУ Міндоходів в Житомирській області інформації щодо результатів документальних перевірок, а саме:

- акту від 25.01.2014 № 24/79/17-02/НОМЕР_1 з питань правомірності формування податкового кредиту за червень 2012 року, та податкового зобов'язання з податку на додану вартість задекларованого в податковій декларації по ПДВ за серпень 2012 року щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_5 з ТОВ "Техгормаш" (код за ) та ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" (код за ЄДРПОУ 5470845);

- акту від 22.04.2013 № 173/412/17-02/НОМЕР_1 з питань правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП "Вега-ДК" (), ПП "Електро-Лайф" (), ТОВ "Транс сервіс груп плюс" () і ТОВ "Консалтингова група "Вікторі" () та контрагентами - покупцями за лютий, березень, травень, червень та липень 2012 року щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_5 з ПП "Вега-ДК" (), ПП "Електро-Лайф" (), ТОВ "Транс сервіс груп плюс" (), ТОВ "Консалтингова група "Вікторі" (), ПАТ "Полонський гірничий комбінат" (), Овруцький щебзавод Гомельського міськшляхбудремтресту РБ (), ТОВ "Триада" () та ТДВ "Білоцерківський кар'єр" ();

- акту від 10.01.2013 № 14/33/17-02/НОМЕР_1 з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з контрагентами - постачальниками ТОВ "Техгормаш" (), ТОВ "Промлідер" (), ПАТ "Полонський гірничий комбінат" () та контрагентами - покупцями за серпень 2012 року щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_5 з ТОВ "Техгормаш" (), ТОВ "Промлідер" (), ПАТ "Полонський гірничий комбінат" (), Овруцький щебзавод Гомельського міськшляхбудремтресту РБ (), ПАТ "Овруцький ГЗК "Кварцит" (), ПАТ "Полонський гірничий комбінат" (), ПАТ "Староконстянтинівський спеціалізований кар'єр" (), ПАТ "Томашгородський щебеневий завод" (), ПП "Д Нина" (), ТОВ НВП "Промкомплект" (), ТОВ "Олан Україна" (), ТОВ "Союз Транс Лайн" (), ТОВ "Тальнівське кар'єроуправління" (), ТОВ "Тальнівський щебзавод" (), ТОВ "Триада" (), ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" () та ФОП ОСОБА_8 (ід. номер - НОМЕР_2);

- акту № 63/141/17-02/НОМЕР_1 з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з контрагентом - постачальником ТОВ "Консалтингова Група Вікторі" () та контрагентами - покупцями за травень 2012 року та серпень 2012 року щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_5 з ТОВ "Консалтингова Група "Вікторі" () та ТОВ "Білоцерківський кар`єр" ();

- акту від 20.12.2012 № 412/1857/17-02/НОМЕР_1 з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з контрагентом - постачальником ПВКФ "Розс" () за період березень та квітень 2012 року щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_5 з ПВКФ "Розс" ().

Суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги вказані акти, оскільки чинним податковим законодавством не передбачено право податкового органу при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки (довідку) іншого платника податків, як беззаперечну підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Окрім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказані вище акти перевірок Коростенської ОДПІ ГУ Міндоходів в Житомирській області не являються належним та допустимим доказом наявності порушень при реалізація господарських взаємовідносин між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ФОП ОСОБА_5, адже у вказаних актах відсутнє посилання на взаємовідносини з ВАТ "Лезниківський кар'єр", а також період, що перевірявся згідно даних актів перевірок не включає в себе період взаємовідносин між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ФОП ОСОБА_5

Натомість, судом встановлено, що 21.01.2011 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ФОП ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу №2101/1, за якими продавець - ФОП ОСОБА_5 зобов'язується за плату передати покупцеві - ВАТ "Лезниківський кар'єр" товар або партію товару.

На підтвердження реальності господарських операцій між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ФОП ОСОБА_5 позивачем були надані та досліджені під час судового розгляду видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення на перерахування коштів, рахунки-фактури, акти використання придбаних товарно-матеріальних цінностей в господарській діяльності ПАТ "Лезниківський кар'єр", подорожні листи з зазначенням назв товарно-матеріальних цінностей, що придбавалися в ФОП ОСОБА_5, акти зарахування однорідних вимог та звірки розрахунків.

Твердження представника відповідача щодо відсутності документів, що підтверджують якість поставлених товарів ФОП ОСОБА_5 та відсутності рахунків-фактур як на момент перевірки, так і в ході розгляду справи обгругтовано не прийнято судом до уваги, оскільки в Акті перевірки від 02.07.2014 здійснювалося посилання як на єдиний доказ правомірності своїх висновків на акти перевірок Коростенської ОДПІ та відсутнє будь-яке посилання на недоліки первинних документів чи їх відсутність на момент перевірки щодо взаємовідносин між позивачем та ФОП ОСОБА_5 Отже, відповідно до пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984, такі факти не були предметом дослідження.

Не є підставою для висновку, що господарська операція не відбувалася і те, що окремі документи мають описки, оскільки вказані описки не позбавляють податкові накладні правового значення, оскільки з їх змісту можливо ідентифікувати особу, яка видала податкову накладну, вказані дані в податковій накладній містять відомості про придбані товари (роботи,послуги), їх вартість, дату здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість.

Окрім того, реальність проведення господарських операцій позивача з його контрагентом досліджена судом першої інстанції в повному обсязі шляхом огляду первинних документів, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, та пов'язані з рухом активів, виконанням зобов'язань, останні відповідають змісту, відображеному в укладеному платником податку договорі, та підтверджують обґрунтованість визначення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Щодо висновків податкового органу про завищення ПАТ "Лезниківський кар'єр" валових витрат по взаємовідносинах з ТОВ "НВП Промкомплект" () на загальну суму 604 881,00 грн. без ПДВ (в тому числі за І квартал 2011 року - 42 799,00 грн., з IІ квартал 2011 року по ІІ квартал 2013 року - 562082,00 грн.) судом встановлено, що відповідачем вказані висновки зроблені на підставі отриманої від Коростенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області інформації, а саме акту №313/22-01/25307604 від 28.03.2013.

Проте, згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 03.06.2013 по справі №806/2668/13-а та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2013 по даній справі (відмовлено в перегляді ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.09.2013) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Промкомплект" до Коростенської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень, що були винесені за наслідками складання акту перевірки № 313/22-01/25307604 від 28.03.2013, а тому посилання на вказану обставину є недоречним.

Окрім того, судом встановлено, що 28.01.2011 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "НВП Промкомплект" був укладений договір купівлі-продажу №25, за якими продавець - ТОВ "НВП Промкомплект" зобов'язується за плату передати покупцеві - ВАТ "Лезниківський кар'єр" запасні частини до гірничодобувного і дробарного обладнання (а.с. 223, т.1).

28.01.2011 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "НВП Промкомплект" був укладений договір на виконання робіт №25/1, згідно якого виконавець - ТОВ "НВП Промкомплект" зобов'язується за замовленням та за оплату Замовника - ВАТ "Лезниківський кар'єр" виконати роботи (а.с. 224, т.1).

Факт поставки обладнання підтверджується накладними, податковими накладними, банківськими виписками, актами використання придбаних ТМЦ в господарській діяльності ВАТ "Лезниківський кар'єр", а факт виконання робіт відповідними актами, що надавалися товариством перевіряючим в ході перевірки, що не спростовується актом перевірки.

Надані документи відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV, із змінами і доповненнями, і в ході проведення перевірки та в судовому засіданні даний факт відповідач не спростував, а тому є вірними висновки суду першої інстанції, щодо правомірності відображення валових витрат позивачем по взаємовідносинах з ТОВ "НВП Промкомплект".

По взаємовідносинах ПАТ "Лезниківський кар'єр" з ТОВ "МК ТЕХНІКА" (код за ) податковий орган дійшов висновку про непідтвердження позивачем витрат на загальну суму 331 367,00 грн. без ПДВ з посиланням на висновок зроблений з причин отримання від ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві інформації щодо податкової перевірки ТОВ "МК ТЕХНІКА" (код за ) з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Фортексбуд" (код за ), ТОВ "ЕЙ-СІ Трейдінг" (код за ), ТОВ "Броварське територіальне об'єднання капітального будівництва" (код за ), ТОВ "Вега-сервіс 2009" (код за ).

Разом з тим, податковим органом не було проаналізовано, яким чином цей акт стосується взаємовідносин ПАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "МК ТЕХНІКА", адже, виходячи зі змісту акту перевірки від 02.07.2014 за №23/5/22-07/00292468, в акті перевірки ТОВ "МК ТЕХНІКА" ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відсутні посилання на взаємовідносини даного підприємства з ВАТ "Лезниківський кар'єр".

Натомість судом встановлено, що 25.06.2011 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "МК ТЕХНІКА" був укладений договір ремонту №250601, за якими виконавець - ТОВ "МК ТЕХНІКА" зобов'язується за плату провести ремонтні роботи дизеля тепловоза ТЕМ2 зав. №6730, а замовник - ВАТ "Лезниківський кар'єр" зобов'язується прийняти та оплатити проведені роботи. 10.04.2012 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "МК ТЕХНІКА" був укладений договір №100401 на виконання технічного обслуговування і поточного ремонту тепловозів, за якими виконавець - ТОВ "МК ТЕХНІКА" здійснює оплатне технічне обслуговування та поточний ремонт тепловозів ТЕМ2 №6730 та ТГМ40 №0830 (а.с. 101-104, т.2).

В підтвердження вказаної господарської операції, як під час перевірки так і під час розгляду справи судом надавалися акти виконаних робіт, податкові накладні, банківські виписки, які складені з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та підтверджують реальність здійснення господарських операцій між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "МК ТЕХНІКА" (а.с. 105-147, т.2), а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач правомірно відобразив валові витрати по взаємовідносинах з ТОВ "МК ТЕХНІКА".

Підставою для висновку про те, що ПАТ "Лезниківський кар'єр" не підтвердило суму витрат по господарській операції з ТОВ "Трансбуд-2" () на загальну суму 166417,00 грн. без ПДВ в тому числі за 2 кв. 2012 в сумі 166 417,00 грн. стали висновки в акті перевірки ДПI у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві інформації щодо проведення документальної перевірки ТОВ "Трансбуд-2", а саме акту №25/16-30/323-43468 від 22.03.2013. Вказаний акт стосувався перевірки взаємовідносин ТОВ "Трансбуд-2" з ТОВ "Асті-ко", ТОВ "Дюполь Системс", ТОВ "Еліре".

Проте, поза увагою податкового органу стало те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 по справі №826/14075/13-а було задоволено позов ТОВ "Трансбуд-2" до ДПI у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі акту №25/16-30/323-43468 від 22.03.2013, згідно якого, як вже зазначалося, відповідачем й було зроблено висновок щодо фіктивності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Трансбуд-2".

Разом з тим, судом встановлено, що 14.04.2011 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "Трансбуд-2" був укладений договір купівлі-продажу №1404, за якими продавець - ТОВ "Трансбуд-2" зобов'язується передати покупцеві - ВАТ "Лезниківський кар'єр" двигуна для автомобіля БелАЗ (ЯМЗ-8401, експортний варіант), а покупець сплатити продавцю вартість двигуна - 199 700,59 грн. (а.с. 97-98, т. 2).

На виконання даного договору за видатковою накладною №230 від 17.05.2011 ТОВ "Трансбуд-2" передало вказаний вище двигун ВАТ "Лезниківський кар'єр".

Реальність господарських операцій щодо купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей в травні 2011 року підтверджується також актом використання ТМЦ в господарській діяльності позивача, актом зарахування однорідних вимог, видатковими накладними щодо продажу продукції позивача ТОВ "Трансбуд-2", що були досліджені в ході судового розгляду, отже, позивачем правомірно відображено валові витрати по взаємовідносинах з ТОВ "Трансбуд-2".

Не знайшли свого пітвердження і доводи податкового органу щодо завищення позивачем валових витрат на суму 1 846 348,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Спілка Товаровиробників". Посилання податкового органу, щодо порушення ПАТ "Лезниківський кар'єр" вимог ст.ст. 138, 139 ПК України, з метою отримання контрагентами податкової вигоди в результаті документального фіксування господарських операцій без їх фактичного здійснення не знайшли свого підтвердження.

Як встановлено судом першої інстанції, вказані висновки відповідачем зроблені на підставі отриманої від ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві інформації, а саме: акту "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єктів господарювання ТОВ "Спілка товаровиробників" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Нафтор", ТОВ "Сіті Менеджмент", ТОВ "Альфа Юніверсал", ТОВ "РБФ "РЕМ" за період з 01.04.2012 по 31.08.2013 від 21.11.2013 у №505/3-22-01-19489156. Проте, поза увагою податкового органу залишилися документи які підтверджують реальність вчинення вказаної господарської операції, які надавалися під час перевірки.

Суд, враховуючи вимоги пп. 83.1.4 п. 83.1 ст. 83 ПК України, встановлено, що згідно постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.01.2014 по справі №826/20597/13-а та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спілка товаровиробників" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними то зобов'язання вчинити дії позов підприємства в частині визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо складання акта перевірки від 21.11.2013 №505/3-22-01-19489156 задоволено.

З огляду на викладене, вказаний акт не є підтвердження обставин порушення позивачем податкового законодавства.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТОВ "Спілка Товаровиробників" був укладений договір №15/06-12-01 транспортної експедиції від 15.06.2012, за яким ТОВ "Спілка Товаровиробників" за плату організовує здійснення перевезень вантажів ВАТ "Лезниківський кар'єр" залізничним рухомим складом (а.с. 148-154, т.2).

За умовами договору транспортної експедиції, Експедитор на підставі заявок Клієнта, за його рахунок та за винагороду (плату) організовує перевезення вантажів в залізничному рухомому складі й пов'язані з цим послуги шляхом укладання договорів з підприємствами, уповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів, підприємствами власниками (балансоутримавачами) залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами, а Клієнт сплачує й приймає надані Експедитором послуги на умовах даного договору.

Згідно із ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Посилання податкового органу на те, що в договорі транспортної експедиції не визначено окремих істотних умов, передбачених Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність", а саме: відсутній вид та найменування вантажу, розмір плати експедитору, пункти відправлення та призначення вантажу, порядок погодження змін маршруту, вид транспорту, вказівки клієнта, обгрунтовано відхилено судом, оскільки вони не відповідають обставинам справи та змісту договору експедиції та додатків до нього. Крім того, судом не було встановлено фактів визнання недійсності даного правочину, що й не спростовується відповідачем.

Так, пп. 2.2.3 та пп. 2.2.6 п. 2.2 Договору транспортної експедиції визначено порядок погодження змін у здійсненні вантажоперевезень шляхом повідомлення Клієнтом Експедитора та внесення відповідних змін до планів перевезень.

Додатковими угодами до Договору транспортної експедиції регламентовано вартість послуг Експедитора, вид вантажу - будівельні матеріали, пункт відправлення - станція Топорище Південно-Західної залізниці та пункт призначення - згідно окремих заявок Клієнта. Враховуючи різні види товарів, що відвантажуються та різні станції призначення, сторонами договірних відносин врегульовано їх визначення шляхом подання додаткових заявок, що жодним чином не суперечить вимогам Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Також, фактичне отримання позивачем послуг згідно договору транспортної експедиції №15/06-12-01 від 15.06.2012 підтверджується актами виконаних робіт (а.с. 155-226, т.2); оплата позивачем за отримані послуги ТОВ "СТВ" підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 56-73, т.3); факт здійснення перевезення товарів підтверджується залізничними накладними (а.с. 227-250, т.2; а.с. 1-45, т.3).

Перелічені вище первинні документи, досліджені в ході судового розгляду, складені з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що також не спростовується даними акту перевірки та відповідачем в ході судового розгляду, а тому доводи відповідача про завищенню позивачем валових витрат по господарським операціям між ТОВ "СТВ" та позивачем є безпідставними та не знайшли свого підтвердження.

Щодо висновків податкового органу про завищення ПАТ "Лезниківський кар'єр" валових витрат на збут в частині витрат на страхування вантажів по взаємовідносинах з ПрАТ "СК "Прогрес-Фонд" (код ЄДРПОУ - 30303336) на загальну суму 1 259 029,00 грн. без врахування ПДВ судом встановлено, що вказаних висновків податковий орган дійшов на підставі отриманої інформації - акту перевірки від 19.07.2013 № 445/2250/30303336 ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 по ПрАТ "СК "Прогрес-Фонд".

Згідно з цим актом перевірки податковий орган зазначає, що за результатами перевірки встановлено, що ПрАТ "СК "Прогрес-Фонд" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб, а тому операції з даним підприємством не спричиняють реального настання правових наслідків, фінансово-господарська діяльність ПрАТ "СК "Прогрес-Фонд" є сумнівною, а суб'єкт господарювання створений без мети зайняття господарською діяльністю, з метою прикриття незаконної діяльності.

Однак, Окружним адміністративним судом м. Києва 27.12.2013 прийнято постанову, якою задоволено позовні вимоги по справі №826/18310/13а за позовом ПрАТ "СК "Прогрес-Фонд" до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2013, що було винесено за наслідками акту перевірки від 19.07.2013 за №445/2250/30303336. Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.12.2014.

Разом з тим, на підтвердження вказаної господарської операції судом встановлено, що

29.04.2011 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ПрАТ "СК "Прогрес-Фонд" було укладено Генеральний договір добровільного страхування вантажів №0429/02-309, предметом якого є майнові інтереси ВАТ "Лезниківський кар'єр", які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням вантажами, що перевозяться залізничним транспортом (а.с. 89-91, т.3).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В ст. 984 ЦК України зазначено, що страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Відповідно до п.140.6 ст. 140 ПК України при визначенні об'єкта оподаткування враховуються як витрати подвійного призначення враховуються будь-які витрати із страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних засобів платника податку; будь-які витрати із страхування ризиків, пов'язаних із виробництвом національних фільмів (у розмірі не більше 10 відсотків вартості виробництва національного фільму); екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; об'єкта фінансового лізингу, а також оперативного лізингу, концесії державного чи комунального майна за умови, якщо це передбачено договором; фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-яких витрат із страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Отже, виходячи з вказаних правових норм, умовою для віднесення до витрат сплачених страхових сум при страхуванні фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку є їх пов'язаність із провадженням платником господарської діяльності і такі витрати мають бути в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору.

Судом першої інстанції встановлено, що фактичне надання послуг ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд" позивачу по Генеральному договору добровільного страхування вантажів №0429/02-309 від 29.04.2011 підтверджується актами наданих послуг та реєстрами перевезень (а.с.92-113, т.3); оплата позивачем наданих послуг по страхуванню вантажів підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 114-119, т.3). Надані первинні документи складені з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому судом першої інстанції обґрунтовано відхилене твердження відповідача про завищенню позивачем валових витрат по господарським операціям із страхування вантажів між ПрАТ "СК "Прогрес-Фонд" та ПАТ "Лезниківський кар'єр".

Так само, не знайшли свого підтвердження і доводи податкового органу щодо завищення ПАТ "Лезниківський кар'єр" валових витрат на збут в частині витрат на страхування вантажів по взаємовідносинах з ТДВ "СК "Сяйво" (код ЄДРПОУ - 32704920) на загальну суму 1 410 344,00 грн.

Вказаний висновок зроблений на підставі акта перевірки Бориспільської ОДПI ГУ Міндоходів у Київській області від 22.07.2013 №28/22-1/32704920 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "СЯЙВО", код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012". У даному акті перевірки податковий орган зазначає, що за результатами перевірки встановлено, що ТДВ "СК "Сяйво" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб, а тому операції з даним підприємством не спричиняють реального настання правових наслідків.

Однак, Київським окружним адміністративним судом 16.02.2015року прийнято постанову, якою задоволено позовні вимоги по справі № 810/104/15 за позовом ТДВ "СК "СЯЙВО" до Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2013, що було винесене за наслідками акту перевірки від 22.07.2013 №28/22-1/32704920, на який як на доказ правомірності встановлення факту завищення позивачем валових витрат посилається відповідач. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.01.2016 вказане судове рішення залишене в силі.

Натомість судом встановлено, що 30.04.2012 та 01.10.2012 між ВАТ "Лезниківський кар'єр" та ТДВ "СК "Сяйво" були укладені Генеральний договір добровільного страхування вантажів №0430/06-Г та Договір добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ №1001/35-П відповідно (а.с. 134-139, т.3). Дані правочини не визнавалися недійсними, що й не спростовується відповідачем.

Фактичне надання послуг ТДВ "Страхова компанія "СЯЙВО" позивачу по Генеральному договору добровільного страхування вантажів №0430/06-Г та Договору добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ №1001/35-П підтверджується актами наданих послуг та реєстрами перевезень до них (а.с. 141-157, т.3), а оплата позивачем наданих послуг ТДВ "Страхова компанія "СЯЙВО" по страхуванню вантажів підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 158-164, т.3).

В ході дослідження доказів по справі судом встановлено, що вказані первинні документи складені з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Також відповідачем не ставиться під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, не зазначено фактів невідповідності первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів, а тому реальність здійснення позивачем господарських операцій щодо придбання у ТДВ "СК "СЯЙВО" страхових послуг знайшла своє підтвердження.

Крім того, є вірним посилання суду першої інстанції, що податкове законодавство не ставить в залежність добросовісність платника податку, в даному випадку позивача по справі, від можливого невиконання податкових обов'язків його контрагентом. Таке посилання суду узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" (заява №803/02) визначено, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем правомірно, у відповідності до вимог Податкового кодексу України були сформовані валові витрати по господарським операціям з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, ТОВ "НВП "Промкомплект", ТОВ "Трансбуд-2", ТОВ "МК ТЕХНІКА", ТОВ "Спілка Товаровиробників", ПрАТ "Страхова компанія "Прогрес-Фонд" та ТДВ "Страхова компанія "Сяйво", а тому податкове повідомлення-рішення № від 11.08.2014 є протиправним та підлягає скасуванню.

Так само, є вірними висновки суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.08.2014 щодо завищення податкового кредиту з ПДВ за період січень 2011 року - січень 2013 року на загальну суму 743 776,00 грн., в тому числі:

- по взаємовідносинах з ТОВ "Спілка товаровиробників" за період червень 2012 року - травень 2013 року на суму 369 269,00 грн.;

- по взаємовідносинах з ТОВ "НВП "Промкомплект" за період лютий 2011 року - квітень 2013 року на суму 131 899,10 грн.;

- по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_5 за період січень 2011 року - грудень 2011 року на суму 143 051,09 грн.;

- по взаємовідносинах з ТОВ "Трансбуд-2" за травень 2011 року на суму 33 283,43 грн;

- по взаємовідносинах з ТОВ "МК Техніка" за період червень 2011 року - січень 2013 року на суму 66 273,33 грн.

Так, пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Згідно п. 201.6. ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як убачається з акту перевірки, підставою для висновку про завищення податкового кредиту з ПДВ за період січень 2011 року - січень 2013 року на загальну суму 743 776,00 грн. стало те, що господарська діяльність ПАТ "Лезниківський кар'єр" по взаємовідносинах з вказаними контрагентами здійснювалася з метою отримання податкової вигоди третіми особами, в результаті документального фіксування господарських операцій без їх фактичного здійснення.

Такий висновків податковий орган дійшов на підставі актів перевірок податкових органів за місцем обліку перелічених вище контрагентів.

Судом першої інстанції безпосередньо досліджено господарські операції з вказаними контрагентами та надану оцінку доказам наданим позивачем та обставинам, зазначеним податковим органом.

Зокрема, судом безспірно встановлено, що взаємовідносини позивача з ФОП ОСОБА_5, ТОВ "НВП "Промкомплект", ТОВ "Трансбуд-2", ТОВ "МК Техніка", ТОВ "Спілка товаровиробників" мають реальний характер та підтверджуються наданими та дослідженими в ході судового розгляду первинними документами - податковими накладними (а.с. 188-204, т.1; а.с. 20-50, 100, 117-134, т. 2; а.с. 46-55, т.3), які додатково підтверджують реальність господарських операцій з вищевказаними контрагентами та позивачем та підтверджують законність формування податкового кредиту з податку на додану вартість позивачем.

Дані первинні документи та податкові накладні складені з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, що також не спростовується даними акту перевірки . Зазначені документи містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, та пов'язані з рухом активів, виконанням зобов'язань, останні відповідають змісту, відображеному в укладеному платником податку договорі, та підтверджують обґрунтованість визначення податкового кредиту з податку на додану вартість відповідно до приписів податкового кодексу.

З огляду на вищезазначене, є вірними висновки суду першої інстанції про те, правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість по господарських операціях з ФОП ОСОБА_5, ТОВ "НВП "Промкомплект", ТОВ "Трансбуд-2", ТОВ "МК Техніка", ТОВ "Спілка товаровиробників" доведена належдними та допустимими доказами, а висновки відповідача про порушення порядку формування ПАТ "Лезниківський кар'єр" податкового кредиту з ПДВ є безпідставними.

При направленні апеляційної скарги та розгляді справи в суді апеляційної інстанції, податковим органом жодним чином не спростовано висновки суду першої інстанції щодо правомірності формування позивачем валових витрат по податкового кредиту.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивач Публічне акціонерне товариство "Лезниківський кар'єр" вул. Леніна,1,с.Червоногранітне,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12135

3- відповідачу Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул. Володарського, 4,Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

- ,