Справа № 2а-2028/11/0970
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Київ К/9991/17429/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (суддя-доповідач), Іваненко Я.Л., Пасічник С.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2011р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання незаконними наказів, поновлення на навчанні та на службі в органах внутрішніх справ, -
в с т а н о в и л а:
У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним наказів від 18.03.2011р. №80 про відрахування його з числа курсантів університету та №97 о/с про звільнення його з органів внутрішніх справ, поновлення на навчанні у Львівському державному університеті внутрішніх справ та на службі в органах внутрішніх справ. Просив поновити строк звернення до суду.
Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2011р. поновлено позивачу строк звернення до суду.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2011р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012р., позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано накази від 18.03.2011р. №80 та № 97 о/с про відрахування позивача з числа курсантів Львівського державного університету внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справ України в запас.
Поновлено позивача на навчанні у Львівському державному університеті внутрішніх справ та на службі в органах внутрішніх справ України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким залишити позов без розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13.08.2007р. позивача зараховано на навчання на 1 курс Львівського державного університету внутрішніх справ освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» факультет кримінальної міліції, термін навчання 4 роки, з одночасним присвоєнням спеціального звання «рядовий міліції».
На виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Положення про практичну підготовку слухачів та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України» від 25.01.2008р. №30, наказу Львівського державного університету внутрішніх справ «Про організацію стажування курсантів випускних курсів факультетів економічної безпеки, кримінальної міліції та підготовки слідчих у 2010-2011 навчальному році» від 29 грудня 2010 року № 510 позивача скеровано на практику до Лінійного відділу станції Івано-Франківськ управління Міністерства внутрішніх справ на Львівській залізниці для проходження стажування з 1 лютого по 11 травня 2011 року.
Наказом ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 18.03.2011р. № 80 за грубе порушення службової дисципліни, ігнорування вимог наказів МВС України від 16.03.2007р. №81, від 26.03.2010р. №90 та статті 216 Статуту внутрішньої служби ЗС України (затв. Законом України від 24.03.1999р. №548-XIV), що виразилося у виїзді за межі області без дозволу керівництва ЛВ на станції Івано-Франківськ УМВС на Львівській залізниці, керування автотранспортом без відповідного висновку Львівського державного університету внутрішніх справ на право керування транспортним засобом, вчинення адміністративного правопорушення, приховування факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не інформування керівництва лінійного відділу та навчального закладу щодо вищевказаної події позивача відраховано з числа курсантів та звільнено з органів внутрішніх справ.
Наказом ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 18.03.2011р. №97 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ України в запас за пунктом 63 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Підставою звільнення позивача з органів внутрішніх справ став висновок службового розслідування від 18.03.2011р., в якому встановлено, що 18.03.2011р. на адресу Львівського державного університету внутрішніх справ надійшла інформація про те, що 13.03.2011р. о 2 год 30 хв у с. Глібовичі Перемишлянського району Львівської області працівниками відділу ДАІ з обслуговування АТ Перемишлянського району Львівської області та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області затриманий позивач, який у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом ВАЗ-2109, державний номер НОМЕР_1 . По даному факту працівниками ДАІ відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВСІ за №111701 від 13.03.2011р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також службовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2011р. позивач, перебуваючи на стажуванні, без дозволу керівництва Лінійного відділу на станції Івано-Франківськ УМВС України на Львівській залізниці здійснив виїзд за межі області, приховав від керівництва факультету кримінальної міліції університету наявність довіреності на право керування вказаним автомобілем, керував автомобілем без відповідного висновку Львівського державного університету внутрішніх справ на право керування транспортним засобом, вчинив адміністративне правопорушення, а факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння намагався приховати та не повідомив керівництво Лінійного відділу на станції Івано-Франківськ УМВС України на Львівській залізниці та керівництво відповідача. У протоколі про адміністративне правопорушення свою вину визнав.
Так, суди виходили з того, що постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2011р. закрито провадження по адміністративній справі відносно позивача на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.
Крім того, суди виходили з того, що будь-яких фактичних, належних та допустимих доказів керування позивачем 13.03.2011р. транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння не встановлено.
Також суди виходили з того, що позивач не є військовослужбовцем військової частини внутрішніх військ, не проходив строкову службу в розташуванні відповідних військових частин та не перебував на бойовому чи будь-якому іншому чергуванні 13.03.2011р., а тому вимоги пункту 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на позивача не поширюються.
Крім того, суди виходили з того, що під час розгляду справи не встановлено за які саме межі гарнізону виїхав без дозволу позивач, представник відповідача не пояснив та не послався на жодний нормативно-правовий акт, який стверджує про те, що територія територіально-адміністративної одиниці Івано-Франківська область являється гарнізоном УМВС України на Львівській залізниці, а також те, що межі Івано-Франківської області співпадають із територіальними межами (кордоном) Лінійного відділу на станції Івано-Франківськ УМВС України на Львівській залізниці.
Також суди виходили з того, що наказ Міністерства внутрішніх справ «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов`язаних із загибеллю й травмуванням особового складу» від 16.03.2007р. №81 не містить будь-яких положень по встановленню обов`язку отримання працівниками органів внутрішніх справ, в тому числі перемінного складу вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України, від вищестоящого керівництва спеціального письмового дозволу (висновку) на керування транспортними засобами, які перебувають у їх власності чи на праві користування.
Крім того, суди виходили з того, що транспортний засіб, яким керував позивач, не був службовим транспортом Міністерства внутрішніх справ України, а належав його родичу, керування даного транспортного засобу здійснював на підставі належно оформленого доручення та за наявності водійського посвідчення.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що факт порушення позивачем службової дисципліни не знайшов свого підтвердження, підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення були відсутні, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову в задоволенні позову.
Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на пропуск позивачем строку звернення до суду також є безпідставним і висновки судів не спростовує, оскільки такий пропущено позивачем з поважних причин, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про його поновлення.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2011р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: Я.Л. Іваненко

С.С. Пасічник