Справа № 810/1911/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

09 червня 2016 року 810/1911/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, викладене в атестаційному листі від 17.12.2015;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №66 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 /М-140627/;

- поновити ОСОБА_1 /М-140627/ на посаді інспектора Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Положеннями частини другої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду, відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд виходить з такого.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк в один місяць, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, викладене в атестаційному листі від 17.12.2015 та наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №66 о/с.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що не погоджуючись із висновком атестаційної комісії вона 11 січня 2016 року оскаржила його до апеляційної атестаційної комісії північного регіону проте результати розгляду скарги їй невідомі.

Однак, як вбачається із наявного у матеріалах справи Атестаційного листа від 17.12.2015, що доданий особисто позивачем до позовної заяви, з результатами атестування (висновок атестаційної комісії) позивач ознайомлений 04.01.2016 та з висновком апеляційної атестаційної комісії - 01.02.2016, що підтверджується також особистим підписом позивача із зазначенням словосполучення «не згодна буду оскаржувати» та словом «ознайомлена», відповідно.

Оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів чи пояснень, які б надавали суду підстави обчислювати дату ознайомлення позивача з висновком апеляційної атестаційної комісії з іншої дати ніж з 01.02.2016, як то зазначено у атестаційному листі особисто позивачем, суд констатує, що про результати розгляду її скарги позивач дізналась або мала реальну можливість дізнатися 01 лютого 2016 року.

Щодо оскарження наказу від 16.02.2016 №66 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 /М-140627/, то як вбачається із матеріалів справи, у період з 03.02.2016 по 01.03.2016 позивач перебувала на лікарняному в той час як оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем 16.02.2016.

Враховуючи відсутність у позовній заяві інформації про дату ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом, суд за наявними матеріалами справи дійшов висновку, що про факт свого звільнення позивач мала можливість дізнатись 02.03.2016, тобто у перший день після виходу з лікарняного.

Водночас із адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішень, поновлення на роботі позивач звернулась до суду 07.06.2016, тобто із пропуском місячного строку на звернення до суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними суд враховує наступне.

Поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Однак, жодних заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, як і будь-яких істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві його зверненню або надавали б суду підстави обчислювати даний строк від іншої дати ніж 01.02.2016 та з 02.03.2016, відповідно, як позовна заява та і додані до неї матеріали не містять.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правові наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з цим, залишення адміністративного позову без розгляду на даній стадії не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду, зокрема, шляхом повідомлення суд щодо дати обізнаності з оскаржуваними рішеннями та за необхідності повідомлення про наявність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

З огляду на зазначене та беручи до уваги те, що адміністративний позов подано позивачем з порушенням місячного строку на звернення до суду, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б надавали суду підстави обчислювати цей строк від іншої дати ніж з 01.02.2016 та з 02.03.2016, відповідно, матеріали справи не містять, враховуючи, що позивачем не наведено поважних причин такого пропуску суд вважає за необхідне зазначений позов залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 106, 107, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.