Справа № 804/12182/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши в скороченому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
28 серпня 2015 року Нікопольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має заборгованість на загальну суму 1 461, 60 грн. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Відповідач заперечень на позовну заяву не надав. Ухвалу про відкриття провадження у справі направлено на адресу відповідача, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, рекомендованим поштовим відправленням.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та знаходиться на податковому обліку в Нікопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Згідно Порядку подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, затвердженого Наказом міністерства фінансів України від 20 грудня 2011 року № 1675 Відповідач 11 грудня 2014 року звернувся до податкового органу із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування. Згідно Заяви Відповідач здійснює свою діяльність за спрощеною системою оподаткування шляхом сплати єдиного податку.
Відповідно до п.8 Заяви Фізична особа підприємець ОСОБА_1 обрана ставка єдиного податку у розмірі 20% до розміру мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи вбачається, що станом на 28.08.2015 року податковий борг відповідача складається з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1 461, 60 грн.
Податковий борг відповідача виник на підставі:
- не сплати єдиного податку за період з 20 березня 2014 року по 20 серпня 2014.
Таким чином сума податкового боргу складає 1 461, 60 грн.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
П.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено, обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Згідно п.293.2 ст. 293 Податкового кодексу України Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особамию.
Згідно п. 1 ч. 2 ст 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;
Відповідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.
Згідно ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податковим органом з метою погашення податкового боргу єдиного податку з фізичних осіб була направлена Відповідачу податкова вимогу від 05.062015 року № 4611-04 про сплату суми податкового боргу у розмірі 1 461, 60 грн., яка була надіслана на адресу Відповідача засобами поштового звязку з рекомендованим повідомленням, але повернута на адресу контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.
Відповідачем не було добровільно погашено суми податкового боргу по платежам та зборам до бюджету, які зазначені в податковій вимозі, отже, вищевказана податкова вимога не є відкликаною та нові податкові вимоги, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, на адресу платника податків не направлялись.
Враховуючи викладене, суд вважає правомірним стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 1 461, 60 грн., оскільки доказів самостійного погашення заборгованості відповідач суду не надав.
Керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу - задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ІПН податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1), заборгованість до бюджету по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» всього в сумі 1 416, 60 грн.
Копію постанови направити всім сторонам по справі.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ст.. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає негайному виконанню відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2