Справа № 802/284/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/284/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

07 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Нечаюк Т.В.,

представника позивача Арустамян Анаїт Едвардівни,

представника відповідача Островерха Руслана Володимировича,

представника відповідача Доброштан Ніни Степанівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом іноземного підприємства "Сканди Лайн Україна" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2016 року іноземне підприємство "Сканди Лайн Україна" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 14.08.2015 року № .

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення № 1657/22 від 21.07.2015 року, виданого Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, Доброштан Ніною Степанівною, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Вінницької ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області згідно зі ст. 20. п.п.75.1 ст.75. п. 82.2 ст. 82 на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI та відповідно до наказу Вінницької ОДПI ГУ ДФС у Вінницькій області від 21.07.2015р. №2098, на виконання Постанови про призначення позапланової документальної перевірки старшого слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Вінницькій області майора податкової міліції Чепурко Л.В. від 24.06.2015 р. за кримінальним провадженням №0002955 від 07.05.2015року, проведено позапланову виїзну перевірку іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час проведення фінансово - господарських операцій з TOB «Прод-Тор» (код ЄДРПОУ - 39254345), ТОВ «Ділові ініціативи» (), ТОВ «Вінницябудремсервіс» (код ЄДРПОУ - 39445486) за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Результати перевірки оформлені актом № 1969/22/37247514 від 03.08.2015 року, згідно з яким встановлено порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 п.200.1 та п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 100833 грн. за березень 2015 року (а.с. 10-43).

Проведеною перевіркою встановлено, що в порушення п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України позивачем завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2015 року на загальну суму 100833 грн., за взаєморозрахунками з ТОВ "Прод-Тор" , за якими відсутні докази наявності витрат, доцільності їх здійснення, а також обґрунтування зв'язку понесених витрат з господарською діяльністю підприємства.

На підставі висновків акту перевірки Вінницькою ОДПI ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2015 року за порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 п.200.1 та п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "податок на додану вартість" на суму 151250, 00 грн. (а.с. 9).

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції, фактично здійснювані позивачем, підтверджуються оформленими належним чином документами. Дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Водночас статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" ( 852-15 ), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції та за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З матеріалів справи встановлено, що на перевірку позивачем надано договір про надання маркетингових і рекламних послуг № 02/03-1 від 02.03.2015 року (а.с. 46).

Згідно з додатковою угодою № 1 від 02.03.2015 р. до Договору іноземне підприємство «Сканди Лайн Україна» доручає, а TOB «Прод-Тор» приймає на себе зобов'язання виконати роботи по виготовленню рекламних матеріалів - друк листівок двосторонніх з інформацією про товар ТМ Dry Dry (Швеція). Вартість робіт за даною додатковою угодою складає 605000 грн., в т.ч. ПДВ 100833 грн. (а.с. 48)

Відповідно до наданих документів та на виконання умов вищезазначеного договору TOB «Прод-Тор» на адресу іноземного підприємства «Сканди Лайн Україна» виписано (оформлено) акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкові накладні на друкування рекламної продукції (а.с. 50-64).

З досліджених матеріалів справи суд встановив, що податкові накладні № 28 від 18.03.2015 року, № 29 від 20.03.2015 року, № 30 від 24.03.2015 року, № 34 від 25.03.2015 року та № 35 від 26.03.2015 року підписані директором "Прод-Тор" ОСОБА_7 (а.с. 58-62), а податкові накладні № 36 від 27.03.2015 року та № 37 від 30.03.2015 року підписані директором "Прод-Тор" ОСОБА_8 (а.с. 63,64).

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_7 на час виникнення спірних правовідносин була директором ТОВ "Прод-Тор" та підписувала договір про надання маркетингових і рекламних послуг № 02/03-1 від 02.03.2015 року, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкові накладні № 28 від 18.03.2015 року, № 29 від 20.03.2015 року, № 30 від 24.03.2015 року, № 34 від 25.03.2015 року та № 35 від 26.03.2015 року.

Для врахування при проведенні перевірки управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Вінницькій області направлено копію протоколу допиту від 08.07.2015р. в якості свідка директора TOB «Прод-Тор», TOB «Ділові ініціативи», TOB «Вінницябудремсервіс» ОСОБА_8, згідно з яким по суті поставлених питань свідок повідомив, що 29.05.2014 р. був засуджений Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185 КК України до 3,1 р. позбавлення волі. З липня 2014 р. по березень 2015 р. утримувався в ГВК № 7 ( Херсонська область), а з середини березня до часу допиту - в Стрижавській виправній колонії (а.с. 88-93).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги та заперечення позивача щодо використання під час проведення перевірок платників податків та складання акта перевірки матеріалів досудового слідства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, в матеріалах справи містяться: копія листа Стрижавської виправної колонії № 81 № 4/3226 від 28 липня 2015 року, копія вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2014 року, копії довідок по особовій справі засудженого ОСОБА_8 (а.с. 110-119).

З вказаних вище документів встановлено, що в березні 2015 року ОСОБА_8 відбував покарання в Стрижавській виправній колонії № 81.

З урахуванням змісту листа Стрижавської виправної колонії № 81 № 4/3226 від 28 липня 2015 року колегія суддів ставить під сумнів можливість ОСОБА_8 вести фінансово-господарську діяльність підприємств, контактувати з службовими особами інших установ, організацій, укладати договори, виписувати будь-які документи, формувати та подавати до податкових органів податкову звітність.

Як встановлено з Довідки по особовій справі засудженного, ОСОБА_8 засуджений 17.07.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області до 3 років 1 місяця позбавлення волі з 29.05.2014 року по 14.12.2015 року (а.с. 113).

З урахуванням наведеного та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що податкові накладні № 36 від 27.03.2015 року та № 37 від 30.03.2015 року оформлені з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки підписані особою, яка на час їх оформлення знаходилась в місцях позбавлення волі, що підтверджується належними доказами.

Такі висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05 березня 2012 року у справі за позовом ТОВ "Нафта" до Шосткінської МДПІ Сумської області про визнання висновків перевірки неправомірними, визнання чинним договору, скасування податкових повідомлень-рішень, відповідно до якої податкові накладні, підписанні посадовими особами товариств, які заперечують свою участь у створенні та діяльності цих товариств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності економічної вигоди для позивача із здійснення господарських операцій між іноземним підприємством "Сканди Лайн Україна" та ТОВ "Прод-Тор", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 28 лютого 2011 року у справі за позовом дочірнього підприємства "Пілснер Україна" до Сквирської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області про скасування податкового повідомлення-рішення, збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності, як негосподарської. Неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції.

З урахуванням наведеного вище, заслухавши пояснення сторін, дослідивши витребувані в судове засідання документи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи позивача не спростовують висновків відповідача - Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про порушення позивачем п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 п. 200.1 та п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дав належну оцінку усім обставинам у справі, що призвело до неправильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 серпня 2015 року з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом іноземного підприємства "Сканди Лайн Україна" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 червня 2016 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.