Справа № 819/550/16
Суддя: Осташ А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/550/16

08 червня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. при секретарі судового засідання Ліщинській М.М.

за участю:

представника позивача - Луківа Р.М.;

представника відповідача - Ворожбит Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (надалі - позивач, ПАТ "Тернопільгаз") звернулось до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області (надалі - відповідач, Інспекція) про визнання протиправною та скасування постанови Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області про накладення стягнень №000011 від 18 квітня 2016 року.

Ухвалою суду від 25.05.2016 року допущено процесуальне правонаступництво з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області на Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки викладені в акті перевірки є безпідставними, суперечать чинному законодавству та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивачем не допускалися зазначені порушення. Зокрема, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що посадовими особами Інспекції було складено акт ще до початку проведення перевірки, а саме 23.03.2016 року, в той час як перевірка тривала до 01.04.2016 року. Також зазначив, що зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Додатково повідомив, що споживачем свідомо, з метою уникнення вищої оплати за спожитий газ в майбутніх періодах, завищено обсяги споживання в березні 2015 року, оскільки з 1 квітня 2015 року ціна на природний газ для населення підвищилась з 1,09 грн. до 7,18 грн. за м.куб.. Крім того, результатом завищення показників споживачем за березень 2015 року при нижчій ціні є збитки, які несе держава в особі HAK «Нафтогаз України». Саме з метою уникнення таких результатів та встановлення фактичного показника лічильника посадові особи ПАТ «Тернопільгаз» намагались протягом березня-жовтня 2015 року провести контрольне зняття показників, що не було можливим.

У зв'язку з цим, просив визнати протиправною і скасувати постанову Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області про накладення стягнень №000011 від 18 квітня 2016 року.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, мотиви виклала в поданому суду письмовому запереченні (а.с. 44-47) та усних поясненнях наданих під час судового розгляду справи. Зокрема зазначила, що позивачем безпідставно взявши до уваги норми споживання природного газу за попередні періоди, зараховано на особовий рахунок споживача ОСОБА_3 1236 м.куб. природного газу у період з квітня по листопад 2015 року, що не відповідає фактичним обставинам справи. Відповідно, встановлені в процесі перевірки порушення підтверджуються належними доказами, а тому, вважає, що перевірку проведено на предмет дотримання вимог чинного законодавства України про захист прав споживачів в межах компетенції з дотриманням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно, оскаржувана постанова прийнята Інспекцією на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 18.02.2016 року в Інспекцію надійшла скарга гр. ОСОБА_3 щодо недотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання населенню послуг з газопостачання.

На підставі згоди Держспоживінспекції України від 04.03.2016р. №02/7-974-2016 вх. №43 від 15.03.2016 р. (а.с.51), наказу Держспоживінспекції у Тернопільській області №25-од від 21.03.2016р., направлення на проведення перевірки від 22.03.2016р. №000011 (а.с.52) у період з 23.03.2016р. по 01.04.2016р. проведено позапланову перевірку з питань дотримання правил надання населенню послуг з газопостачання Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», що знаходиться за адресою вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль.

В ході перевірки встановлено порушення п.15, абзацу 15 п.33, п.36 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246 та п.18, ч. 11 п.30, та ч.1 п.31Договору № 2535 про надання послуг з газопостачання від 28.08.2007р., та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р.

За результатами даної перевірки було складено акт №000011 від 23.03.2016р., із змістом акта Голова правління ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» Караванський О.І. ознайомився та відмовився від його підписання, про що перевіряючими було зроблено відповідний запис в акті перевірки (а.с.11-13).

На підставі матеріалів перевірки Інспекцією винесено постанову №000011 від 18.04.2016р. про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», якою за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги) до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1306,80 грн. (а.с.59).

Вважаючи вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Так, згідно п. 2.1, 2.4 та 3.1 Порядку № 310 перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки. Під час проведення позапланової перевірки встановлюються обставини, які призвели до порушення вимог законодавства про захист прав споживачів. За результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт.

За таких обставин суд констатує, що відповідачем було дотримано всі вимоги встановлені законодавством щодо проведення перевірки суб'єкта господарювання, перевірка проводилася на підставі, у межах та виключно у спосіб, передбачений чинним законодавством, зокрема і Законом України «Про захист прав споживачів», а тому відповідач правомірно провів позапланову перевірку позивача та склав за результатами виявлених порушень акт перевірки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки позивач допустив Інспекцію до проведення перевірки, перевірка закінчилася і не оскаржуються дії працівників Інспекції щодо проведення перевірки, тому зауваження позивача, щодо акта перевірки судом не приймаються, оскільки це не відноситься до предмету даного адміністративного спору.

Як видно зі змісту п.18 Договору № 2535 про надання послуг з газопостачання від 28.08.2007р. - справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадку відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади та пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильників газу. (а.с.15-16).

Згідно п. 35 Правил надання населенню послуг з газопостачання та п.п. 36, 37 зазначеного Договору представники виконавця про факти порушення, допущені споживачем під час користування газом складають у присутності споживача акт - претензію у двох примірниках, один примірник залишається у споживача, а у разі відмови від підпису, підписується представниками виконавця та іншими двома незаінтересованими особами. Проте, як встановлено судом, представникам ПАТ «Тернопільгаз» вищезазначений акт-претензію не було складено.

Відповідно до п.15 Правил справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків: самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок; пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілості його пломб, а також дій споживача, що призвели до заниження показань лічильника; відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильників газу; прострочення періодичної повірки лічильника газу з вини споживача у разі відмови споживача у доступі до своїх приміщень, де розташовані лічильники газу, для їх демонтажу або монтажу.

Згідно ч. 11 п.30, та ч.1 п.31 Договору № 2535 про надання послуг з газопостачання від 28.08.2007 р. та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. виконавець зобов'язаний проводити не рідше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу споживачів відповідно до затверджених графіків.

Однак, як досліджено в судовому засіданні, працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» контрольне зняття показників лічильника громадянина ОСОБА_3 не проводилось в зазначений законодавством термін, що і підтверджується поясненнями свідка контролера ОСОБА_5

Зокрема, допитана в якості свідка контролер ОСОБА_5, пояснила, що вона приходила до ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, але двері були зачинені та контрольного зняття газового лічильника не провела.

Також, допитаний був в судовому засіданні в якості свідка інспектор ОСОБА_4, пояснив, що позивачем безпідставно, взявши до уваги норми споживання природного газу за попередні періоди, зараховано на особовий рахунок споживача 1236 м.куб. природного газу у період з квітня по листопад 2015 року, що є грубим порушенням законодавства.

Разом з тим, суд частково погоджується з представником позивача щодо нечіткого формулювання самого порушення відповідачем в постанові про накладення стягнень, але суд приходить до переконання, що позивачем не правильно проведено саме нарахування за спожитий газ ОСОБА_3, оскільки, взявши до уваги норми споживання природного газу за попередні періоди, зараховано на особовий рахунок споживача 1236 м.куб. природного газу у період з квітня по листопад 2015 року, однак, інших підстав у ПАТ «Тернопільгаз», крім того, як нарахування проводити за фактично спожитий газ відповідно до показників лічильника не було. Основним доказом неправильності нарахування вартості спожитого природного газу ОСОБА_3 є довідка про стан розрахунків за надані послуги з газопостачання, згідно якої, нарахування проводилося не зрозуміло по якій методиці, але зовсім не у відповідності до вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання та умов договору (а.с.63).

Судом також не приймається до уваги твердження представника позивача про те, що з метою уникнення вищої оплати за спожитий газ в майбутніх періодах, ОСОБА_3 завищено обсяги споживання в березні 2015 року, оскільки з 1 квітня 2015 року ціна на природний газ для населення підвищилась з 1,09 грн. до 7,18 грн. за м.куб., оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами. Тому такі твердження представника позивача суд може розцінювати тільки як припущення.

Статтею 23 Закону № 1023-XII визначено, що разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дане положення статті дублюється абз. 11 п. 2 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженої постановою Кабінетом Міністрів України від 17.08.2012 року №1177 (далі - Положення № 1177).

Відповідно до п. 3 Положення №1177 накладати на суб'єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Положення, мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Як вбачається із п. 4 вищевказаного Положення рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

На підставі наведеного відповідач керуючись вимогами п.11 ст.23 Закону України «Про за хист прав споживачів», постановою від 18 квітня 2016 року №000011 до ПАТ «Тернопільгаз» застосовано штраф у розмірі ста відсотків вартості виконаної (наданої послуги) - 1306,80 грн.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд, вважає, що позивачем не доведено правомірності обставин викладених в позовній заяві, а надані докази не підтверджують заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до переконання, що підстав для визнання протиправними та скасування постанови Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у тернопільській області про накладення стягнень №000011 від 18 квітня 2016 року, немає, а в задоволенні позову слід відмовити.

Судових витрат по справі згідно ст.94 КАС України немає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області про накладення стягнень №000011 від 18 квітня 2016 року, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 10 червня 2016 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.