Справа № 820/1697/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 червня 2016 р. №820/1697/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК" про надання дозволу на проведення позапланової перевірки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Західна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК" , в якому просить суд:

- надати дозвіл Західній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК" за 2015 рік ().

В обґрунтування позову зазначив, що Західною ОДГІІ м. Харкова виявлено розбіжності за результатами співставлення між даними податкових зобовязань та податкового кредиту по ТОВ „АСС-Гофропак" (35070443) у липні 2015 року. Усунути дане порушення можливо у рамках проведення документальної позапланової невиїзної перевірки згідно п.п.78.1.4 п.п.78.1.1, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, але про причини не прибуття суд не повідомив. Через канцелярію суду надав свої письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "АСС-Гофропак" зареєстроване як платник податку в Західній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з 18.05.2007 року.

Контролюючий орган звернувся із запитом від 14.01.2016 року за №3812/10/20-33-15-01-16 про надання пояснень та їх документального підтвердження результатів операцій по господарських відносинах у червні - липні 2015 року з постачальником ТОВ "Рікстес" код 4601469.

Листом №3 від 01.02.2016 року контролюючому органу була надана відповідь на запит, в якій відповідач вказав, що посилання контролюючого органу на норми діючого законодавства (отримання інформації), без вказання фактів порушень для витребовування інформації від платника податку мають формальний характер та не можуть слугувати підставами для витребовування/надання.

Контролюючий орган зазначив, що ненадання вищезазначених пояснень та відповідного документального підтвердження, згідно п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.

Вважаючи невиконання відповідачем свого податкового зобов'язання, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України в редакції, яка діє з 01.01.2016 року, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З огляду на те, що вказана норма стосується виключно порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, суд вважає необґрунтованими посилання позивача у запиті та у адміністративному позові посилання на п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України під час виявлення можливих розбіжностей щодо обліку податку на додану вартість.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Такий порядок призначення та проведення перевірок платників податків застосовується з 01 січня 2015 року - з моменту набрання чинності Закону України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII та має бути дотриманий контролюючим органом.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом спору є надання податковому органу дозволу на проведення позапланової невиїзної перевірки платника податків.

Відповідно до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Зазначена норма кореспондується з приписами частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вищезазначених процесуальних норм слідує, що суб'єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом.

Право для звернення до суду органів доходів і зборів передбачено статтею 20 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 20.1.30 - 20.1.40-1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, повязаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами; звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), та зобовязання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що а ні Податковим кодексом України, а ні жодним іншим нормативно - правовим актом, не передбачено право контролюючого органу звертатися до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача неправомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, неналежним чином обґрунтовані, непідтверджені матеріалами справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні адміністративного позову Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК" про надання дозволу на проведення позапланової перевірки.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ГОФРОПАК" про надання дозволу на проведення позапланової перевірки відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15.06.2016 року.

Суддя Полях Н.А.