Справа № 164/984/16-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 164/984/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Потоцької Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 12 від 22 жовтня 2015 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 12 від 22.10.2015 року та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 (категорії 3). В травні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі позивачу з 4.04.2015 року було призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка йому виплачувалась протягом кількох місяців, після чого її виплату було припинено. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 12 від 22.10.2015 року ОСОБА_3 було повідомлено про відсутність достатніх підстав для продовження виплати йому пенсії та про відмову у призначенні пенсії. На думку позивача, дії відповідача щодо відмови йому у продовженні виплати пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 28.07.1982 року по 17.09.1982 року та з 11.01.1985 року по 14.04.1999 року постійно працював трактористом Городоцького відділення радгоспу „Городоцький", який в подальшому було реорганізовано в КСП „Нива", центральна садиба якого знаходилася в с. Прилісне Маневицького району. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відносився до зони безумовного (обов'язкового) відселення. Стверджує, що станом на 1.01.1993 року він постійно відпрацював в зоні безумовного (обов'язкового) відселення більше 2 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови йому у продовженні виплати пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 12 від 22.10.2015 року, яким було припинено виплату пенсії та відмовлено у призначенні пенсії, зобов'язатиуправління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області призначити та виплачувати йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 4.04.2015 року, а також виплатити заборгованість по пенсії за останні шість місяців.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, а також їх уточнив, просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо припиненняОСОБА_3 виплати пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 12 від 22.10.2015 року про припинення ОСОБА_3 виплати пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області відновити ОСОБА_3 виплату пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 1.08.2015 року.

Представник відповідача Потоцька Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що позивачу було правомірно припинено виплату пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відмовлено у її призначенні. Представлені позивачем до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" документи не підтверджують, що позивач станом на 1.01.1993 року постійно працював в зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше 2 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посилаючись на зазначені обставини, в задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років…

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов'язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 4 роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

Згідно ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні, підтверджується дослідженою судом довідкою Городоцької сільської ради Маневицького району № 1165 від 23.11.2015 року про видачу позивачу Волинською облдержадміністрацією 22.11.1992 року посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 (категорії 3). Враховуючи положення ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Маневичі Волинської області, постійно проживає в с. Городок Маневицького району. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. В період з 28.07.1982 року по 17.09.1982 року, з 11.01.1985 року по 10.12.1986 року, з 2.01.1989 року по 14.04.1999 року постійно працював трактористом, а в період з 10.12.1986 року по 2.01.1989 року - слюсарем Городоцького відділення радгоспу „Городоцький", який в подальшому було реорганізовано в КСП „Нива", центральна садиба якого знаходилася в с. Прилісне Маневицького району. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відносився до зони безумовного (обов'язкового) відселення. 18.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районііз заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі від 26.05.2015 року позивачу було призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 4.04.2015 року. Виплату пенсії відповідач проводив позивачу до 31.07.2015 року включно. З 1.08.2015 року виплату пенсії ОСОБА_3 відповідачем було припинено, а розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 12 від 22.10.2015 року позивача було повідомлено про відсутність достатніх підстав для продовження виплати йому пенсії та про відмову у призначенні пенсії. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, трудової книжки ОСОБА_3 серії НОМЕР_3, довідок Городоцької сільської ради Маневицького району № 516 від 31.03.2015 року та № 1165 від 23.11.2015 року, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 12 від 22.10.2015 року, довідки Прилісненської сільської ради Маневицького району № 744 від 31.03.2015 року, довідки СК „Нива" про заробітну плату для обчислення пенсії № 15 від 30.03.2014 року, довідки СК „Нива" № 19 від 25.05.2015 року, повідомлень управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 3792/02-38 від 1.09.2015 року та № 2326/02-39 від 9.06.2016 року, атестату управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі від 23.11.2015 року із зазначенням періоду виплати ОСОБА_3 пенсії, заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії від 18.05.2015 року, протоколу управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 866 від 26.05.2015 року про призначення ОСОБА_3 пенсії з 4.04.2015 року, довідки Волинської облдержадміністрації № 188 від 28.04.2015 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що позивач ОСОБА_3 в період з 28.07.1982 року по 17.09.1982 року, з 11.01.1985 року по 10.12.1986 року, з 2.01.1989 року по 14.04.1999 року постійно працював трактористом, а в період з 10.12.1986 року по 2.01.1989 року - слюсарем Городоцького відділення радгоспу „Городоцький", який в подальшому було реорганізовано в КСП „Нива", центральна садиба якого знаходилася в с. Прилісне Маневицького району. Трактор, на якому працював позивач, заправлявся, обслуговувався та ремонтувався в с. Прилісне Маневицького району. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відносився до зони безумовного (обов'язкового) відселення. Позивач обробляв трактором поля, підвозив корма на тваринницькі ферми, працював на комбайнах під час жнив, виконував інші роботи.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 також додали, що вони, як і позивач, постійно працювали трактористами Городоцького відділення радгоспу „Городоцький", який в подальшому було реорганізовано в КСП „Нива", в тому числі на момент аварії на ЧАЕС та в подальшому, проживали постійно в с. Городок Маневицького району. Їм управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі було призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку на 9 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яку вони отримують по даний час, як особи, що постійно працювали в зоні безумовного (обов'язкового) відселення. Об'єктивність показань вказаних свідків підтверджується дослідженими в судовому засіданні довідкою управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 2747 від 2.06.2016 року про призначення пенсії ОСОБА_7, пенсійним посвідченням ОСОБА_8 серії НОМЕР_4 від 3.10.2007 року, трудовою книжкоюОСОБА_7, трудовою книжкою ОСОБА_8, посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи ОСОБА_8 серії НОМЕР_5 (категорії 3).

Крім того, суд бере до уваги, що згідно погосподарської книги № 8 Прилісненської сільської ради Маневицького району, яка досліджувалась судом, позивач в період з 1986 по 1990 рік також проживав в с. Прилісне Маневицького району, яке після Чорнобильської катастрофи відносилося до зони безумовного (обов'язкового) відселення. Зазначену обставину також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_3 постійно працював трактористом Городоцького відділення радгоспу „Городоцький", який в подальшому було реорганізовано в КСП „Нива", які були юридичними особами з реєстрацією в с. Прилісне Маневицького району, тобто працював на території зони безумовного (обов'язкового) відселення, станом на 1 січня 1993 року відпрацював на території зони безумовного (обов'язкового) відселення більше 2 років, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 51 рік, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 9 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 12 від 22.10.2015 року, яким було припинено виплатупозивачу пенсії та відмовлено йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 9 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є незаконним.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що пенсіяіз зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу була призначена відповідачем з 4.04.2015 року, виплачувалась до 31.07.2015 року включно. З 1.08.2015 року виплату пенсії ОСОБА_3 відповідачем було припинено, а розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 12 від 22.10.2015 року позивача було повідомлено про відсутність достатніх підстав для продовження виплати йому пенсії та про відмову у призначенні пенсії. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що порушені права позивача внаслідок незаконних дій відповідача підлягають захисту з 1.08.2015 року, тобто з моменту припинення виплати йому пенсії.

Представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо припинення ОСОБА_3 виплати пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 12 від 22.10.2015 року про припинення ОСОБА_3 виплати пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області відновити ОСОБА_3 виплату пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 1.08.2015 року.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади", ст.ст. 14, 55, 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, ст.ст. 26, 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо припиненняОСОБА_3 виплати пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 12 від 22 жовтня 2015 року про припинення ОСОБА_3 виплати пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області відновити ОСОБА_3 виплату пенсії, призначеної із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 1 серпня 2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: