Справа № 822/904/16
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/904/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Хмельницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції щодо не фінансування для виплати допомоги по вагітності та пологам та стягнути з Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ФОП ОСОБА_3 12861,33 грн. (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят одну гривню 33 копійки) фінансування для виплати допомоги по вагітності ї пологам.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.11.2015 року ФОП ОСОБА_3 прийняла на роботу за сумісництвом на умовах безстрокового трудового договору на посаду юрисконсульта ОСОБА_4, яка на момент прийняття на роботу була вагітною. 07.12.2015 року ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 як роботодавцю копію листка непрацездатності у зв'язку із вагітністю та пологами, завіреного підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи - ТОВ "Авто СТ".

10.12.2015 року ФОП ОСОБА_3 звернулася до Старокостянтинівської міжрайонної виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявою-розрахунком для виплати допомоги по вагітності та пологам в сумі 11575,20 грн. 17.12.2015 року вона отримала повідомлення ФССзТВП про необхідність доопрацювання заявки-розрахунку та необхідність надати копії додаткових документів. На виконання зазначеного повідомлення, вона подала таку із доданими документами до 30.12.2015 року.

Крім цього, у ОСОБА_4 за цей час відбулись складні роди і їй було видано додатковий листок непрацездатності строком на 14 днів. З даного приводу позивачем було подано ще одну заяву - розрахунок від 23 лютого 2016 року на суму 1286,13 грн.

Проте на момент подачі позовної заяви відповідачем не виплачено допомоги по вагітності та пологам.

Вважає, що відповідачем порушено ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та його права і просить визнати протиправною бездіяльність Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції щодо не фінансування для виплати допомоги по вагітності та пологам та стягнути з Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ФОП ОСОБА_3 12861,33 грн. фінансування для виплати допомоги по вагітності і пологам.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у адміністративному позові. Вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення. Вважає, що ОСОБА_5 працювала у позивача відповідно до цивільно - правового договору, що не дає їй підстави для оплати допомоги по вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду. Так як, згідно ст.18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.2009 року №1105, передбачено, що страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

В задоволені позову просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши думку представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Суд встановив, що 13.11.2015 року ФОП ОСОБА_3 видано наказ №6 про прийняття на роботу ОСОБА_4 за сумісництвом на посаду юрисконсульта з 16.11.2015 року на час виконання певних робіт відповідно до трудового договору №6 від 13.11.2015 року.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 до Закону України, від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є: роботодавці, якими також є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

В матеріах справи міститься трудовий договір №6 від 13.11.2015 року, який укладено між ФОП ОСОБА_3 (роботодавець) та ОСОБА_4 (працівник), наказ №6 від 13.11.2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_4 з 16.11.2015 року, табелі обліку робочого часу ОСОБА_4 за листопад - грудень 2015 року і докази виплати зарплати ОСОБА_4 та проведення відповідних відрахувань з неї.

16.11.2015 року ФОП ОСОБА_3 прийняла на роботу за сумісництвом на умовах безстрокового трудового договору на посаду юрисконсульта ОСОБА_4, яка на момент прийняття на роботу була вагітною. 07.12.2015 року ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 як роботодавцю копію листка непрацездатності у зв'язку із вагітністю та пологами, завіреного підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи - ТОВ "Авто СТ".

10.12.2015 року ФОП ОСОБА_3 звернулася до Старокостянтинівської міжрайонної виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявою-розрахунком для виплати допомоги по вагітності та пологам в сумі 11575,20 грн. 17.12.2015 року вона отримала повідомлення ФССзТВП про необхідність доопрацювання заявки-розрахунку та необхідність надати копії додаткових документів. На виконання зазначеного повідомлення, вона подала таку із доданими документами до 30.12.2015 року.

Відповідач листом №01-04-91 від 16.02.2016 року повідомив ФОП ОСОБА_3 про те, що в зв'язку зі значною сумою виплат по вагітності та пологах одному і тому ж найманому працівнику, з метою уникнення можливих зловживань з боку посадових осіб документи по вагітності та пологах гр. ОСОБА_4 направлені до Старокостянтинівської місцевої прокуратури. Рішення про виплату допомоги буде прийнято після завершення перевірки.

23.02.2016 року позивачем до Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подано Заяву-розрахунок про фінансування матеріального забезпечення ОСОБА_4 (листок непрацездатності серії АГЩ №017895 з 11.04.2016 року по 24.04.2016 року) на виплату допомоги по вагітності і пологах у сумі 1286,13 грн.

Відповідач листом №01-04-25 від 03.03.2016 року повідомив позивача, що оскільки Старокостянтинівською місцевою прокуратурою розпочато досудове розслідування по матеріалах щодо отримання допомоги ОСОБА_4, рішення про оплату допомоги по заяві-розрахунку №102 від 23.02.2016 р. на її ім'я буде прийнято після завершення розслідування.".

ЗУ від 23.09.1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №1105-XIV), визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.

Статтею 3 Закону №1105-XIV визначені принципи соціального страхування, якими є: 1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; 2) обов'язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; 3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; 4) обов'язковості фінансування Фондом витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; 5) формування та використання страхових коштів на засадах солідарності та субсидування; 6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу; 7) диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; 8) економічної заінтересованості суб'єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; 9) цільового використання коштів соціального страхування; 10) відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно ч.1 ст.10 Закону №1105-XIV, Фонд має право: 1) користуватися в установленому порядку відомостями Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, даними електронного реєстру листків непрацездатності, необхідними для забезпечення виконання покладених на нього функцій; 2) одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від органів доходів і зборів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів; 3) перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; 4) отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; 5) накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; 6) вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування; 7) порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері соціального страхування, вимагати надання інформації про вжиті заходи; 8) утворювати підприємства, установи, організації для виконання своїх статутних завдань.

Пунктом 1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Міністерства охорони здоров'я, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України від 03.11.2004 року № 532/274/136-ос/1406 визначено, що листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Позивач разом із Заявами - розрахунками подавав відповідачу 2-ва листки непрацездатності ОСОБА_4 із діагнозом - вагітність.

Отже, відповідно до статті 10 Закону №1105-XIV, Фонд в тому числі має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки. Однак, відповідач не реалізовуючи це своє право і не встановивши фактично будь-яких порушень ФОП ОСОБА_3, не прийняв рішення, відповідно до Закону №1105-XIV щодо виплати, чи не виплати страхувальнику коштів за цим законом, що є протиправно. При цьому, суд не ставить під сумнів право звернення відповідача до правоохоронних органів, які самостійно вирішують їх, відповідно до своїх повноважень у порядку передбаченому законами, які регламентують їх діяльність. Тобто, навіть внесення прокуратурою відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000008 за ознаками злочину передбаченого ст.366 ч.1 КК України, що видно із листів Старокостянтинівської місцевої прокуратури №77-1422 вих-16 від 24.02.2016 року та №80-140-16 від 28.04.2016 року, не є і не може бути підставою не виконання вимог Закону №1105-XIV, який регламентує діяльність Фонду.

Частинами 2 - 3 ст.15 Закону №1105-XIV визначено, що роботодавець зобов'язаний: 1) надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом; 2) вести облік коштів соціального страхування і своєчасно надавати Фонду встановлену звітність щодо цих коштів; 3) під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки; 4) подавати в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників; річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), кількість нещасних випадків і професійних захворювань на підприємстві за минулий календарний рік; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами в порядку, встановленому правлінням Фонду; 5) інформувати про кожний нещасний випадок або професійне захворювання на підприємстві; 6) безоплатно створювати всі необхідні умови для роботи на підприємстві представників Фонду; 7) повідомляти працівникам підприємства про адреси та номери телефонів Фонду, а також лікувально-профілактичних закладів та лікарів, які за угодами з Фондом обслуговують підприємство; 8) подавати звітність до Фонду у строки, в порядку та за формою, що встановлені правлінням Фонду; 9) повернути Фонду суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків. Достовірність зазначених у документах даних перевіряється Фондом. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 Закону №1105-XIV, за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надається такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг, як допомога по вагітності та пологах.

Частиною 1 ст.23 Закону №1105-XIV визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням.

Згідно ч.1 ст.30 Закону №1105-XIV, матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до частин 1 - 2 ст.33 Закону №1105-XIV, документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п'яти днів після винесення відповідного рішення. Допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: 1) застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати; 2) добровільно застрахованим особам - протягом десяти днів після призначення допомоги.

Частиною 1 ст.34 Закону №1105-XIV визначено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Згідно п.1 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №26 від 22.12.2010 року (далі - Порядок №26), цей Порядок визначає умови фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) страхувальників для надання ними матеріального забезпечення, передбаченого статтею 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (далі - Закон), за видами: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); допомога по вагітності та пологах; допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві).

Пунктом 2 Порядку №26 визначено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду (далі - робочі органи Фонду). Підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Відповідно до п.5 Порядку №26, для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011) (далі - місце обліку), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Згідно п.7 Порядку №2, при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків передбачених ст.72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що діяв у межах Закону №1105-XIV, відповідно до Порядку №26, що підтверджено доказами, які перевірено судом. Позов задовольняється частково, так як суд вважає, що при встановленні протиправної бездіяльності відповідача цим судовим рішенням у суду не має підстав підміняти суб'єкт владних повноважень у виконанні ним вимог Закону при вирішенні поданих позивачем Заяв - розрахунків на виплату допомоги по вагітності і пологах ОСОБА_4, задовольняючи вимогу про стягнення цих виплат з відповідача, адже нарахування і виплата їх є компетенцією останнього.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції щодо не вирішення по суті Заяв - розрахунків поданих страхувальником ФОП ОСОБА_3 для виплати допомоги по вагітності і пологам ОСОБА_4, зобов'язавши Старокостянтинівську міську виконавчу дирекцію Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності невідкладно вирішити їх, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 червня 2016 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань