Справа № 826/24238/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09 червня 2016 року №826/24238/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АД шина"
до Київської міської митниці ДФС України
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 07.10.15 р.
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АД Шина» (надалі - позивач/ТОВ «АД Шина») до Київської міської митниці ДФС (надалі - відповідач/Митниця), в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 07.10.2015 р. №100270002/2015/700042/2 (надалі - Рішення №100270002/2015/700042/2).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначає, про те, що коригування митної вартості товарів здійснено відповідачем неправомірно з порушенням норм чинного законодавства, як наслідок, зазначає, що оскаржуване Рішення №100270002/2015/700042/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судове засідання з'явився представник відповідача, який проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях, зокрема зазначає, що оскаржуване Рішення №100270002/2015/700042/2 є правомірним та таким, що прийняте митним органом з дотриманням норм чинного законодавства, оскільки позивачем не надано документи згідно з переліком та відповідно до умов, визначених положеннями ч.2 - ч.4 ст.53 Митного кодексу України (надалі - МК України), а в поданих документах, відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до положень ст.122 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2015 р. між ТОВ «АД Шина» та Компанією Zhongce Rubber Group Company Limited було укладено договір поставки автошин №07082015 (надалі - Договір №07082015), відповідно до якого позивачу в Україну здійснювалась поставка пневматичних гумових шин.

Відповідно до п.1 Договору №07082015, Продавець зобов'язується виробити та поставити Покупцю, на засадах його індивідуальних замовлень, пневматичні гумові шини Westlake/Goodride для легкових автомобілів, автобусів та вантажних автомобілів, а Покупець зобов'язується придбати замовлений товар у відповідності до умов даного договору.

Згідно п.1.4 Договору №07082015 товар відвантажується у відповідності до інвойсу, який є невід'ємною частиною даного Договору.

Номенклатура, вартість та кількість товару визначаються в інвойсах до кожної конкретної поставки (п.1.5 Договору №07082015).

Разом з тим, в п.2.1 Договору №07082015 сторони погодили, що умови поставки, витрати на товар, ризики його знищення чи пошкодження, умови страхування та проведення митних процедур підпорядковуються міжнародним правилам інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (Інкотермс 2010 року).

Відповідно до п.2.2 Договору №07082015 товар відвантажується Продавцем окремими партіями та буде ввезено на митну територію України на умовах, зокрема: а) CIF: (Одеса, Україна), (Іллічівськ, Україна); b) CFR (Одеса, Україна), (Іллічівськ, Україна), с) FOB (Нінгбо, Китай (Інкотермс 2010 року). Умови поставки зазначаються в інвойсі на кожну окрему партію товару.

Згідно п.3.1 Договору №07082015 загальна вартість даного Договору складається із суми усіх інвойсів до нього.

Ціна товару визначається в доларах США та вказується в інвойсі до кожної поставки товару. Ціни, зазначені в інвойсах не можуть бути змінені після дати відправки товару (п.3.2, п.3.3 Договору №07082015).

Відповідно до п.3.5 Договору №07082015 ціна за товар визначається на умовах поставки товару зазначених у п.2.2 цього Договору.

В той же час, в п.3.6 Договору №07082015 сторонами погоджено, що всі податки, митні збори, державні мита, витрати банку та комісійні, а також інші витрати згідно даного Договору, що повинні бути сплачені у країні Продавця, сплачуються Продавцем, тоді як всі витрати у державі Покупця, включаючи податки і мита, а також інші витрати сплачуються Покупцем.

Згідно п.4.3 Договору №07082015 розрахунки відбуватимуться за умови 100 (сто) % передоплати суми інвойсу Покупцем на користь Продавця. Передоплата здійснюється протягом 30 днів з дати відправки товару з порту відвантаження, але не пізніше ніж за 7 днів до моменту надходження товару до порту призначення, після надання копії коносаменту.

Так, при розмитненні товару ТОВ «АД Шина» було подано до Київської міської митниці ДФС декларацію митної вартості №100270002/2015/260213 від 07.10.2015 р.

При цьому, митна вартість товару була визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявлених відомостей додатково було надано наступні документи, зокрема: міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 06.10.2015 р. №219426; коносамент (Bill of Lading) від 31.08.2015 р. №WMS15080877; банківський платіжний документ, що стосується товару від 18.09.2015 р. №(MUR)1866; довідку про транспортні витрати від 05.10.2015 р. №05/10/15-02; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 22.07.2015 р.; рахунок-фактуру (інвойс) від 31.08.2015 р. №THX1533048AJ; рахунок - проформу від 31.08.2015 р. №HX1533048AJ; Договір №07082015; сертифікат відповідності від 03.09.2015 р. №UA1.196.0067919-15; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 23.08.2015 р. №2761; декларація про походження товару від 08.09.2015 р. №15С3301М3775/01672; експортну митну декларацію країни відправлення від 31.08.2015 р. №517891037.

Однак, у митного органу виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, оскільки на думку відповідача, подані документи, які підтверджують митну вартість товару не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару заявленого до митного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, митним органо було запропоновано позивачу, відповідно до ч.3 ст.53 МК України надати додаткові документи, зокрема: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та місять реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

Однак, відповідно до пояснень позивача, зважаючи, що ТОВ «АД Шина» до митного оформлення разом з митною декларацією були подані всі необхідні та достатні документи на підтвердження заявленої митної вартості, які не містили розбіжностей, вимога митного органу щодо надання додаткових документів була залишена позивачем без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з ненаданням ТОВ «АД Шина» на вимогу відповідача додаткових документів, що на думку останнього унеможливило перевірку чисельних значень складових митної вартості товарів, 07.10.2015 р. Київською міською митницею ДФС було прийнято оскаржуване Рішення №100270002/2015/700042/2 та оформлено картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №100270002/2015/00123 від 07.10.2015 р.

Згідно із вказаними рішеннями митна вартість товарів була визначена за другорядним (резервним) методом та скоригована у бік її збільшення.

В той же час, не погоджуючись із винесеним рішеннями митного органу про коригування митної вартості товарів, з метою випуску товарів, що декларувались, у вільний обіг, позивачем, у порядку визначеному ч.7 ст.55 МК України, було подано нову митну декларацію №100270002/2015/260235 від 07.10.2015 р., сплачено митні платежі згідно з митною вартістю, визначеною декларантом та забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, після чого, товари було випущено у вільний обіг.

Втім, вважаючи рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №100270002/2015/700042/2 від 07.10.2015 р. протиправним, та таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, ТОВ «АД Шина» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.1 МК України відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно ст.49 МК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, відповідно до ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються зокрема для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Поряд із цим, у ст.52 МК України зазначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Водночас, ч.3 ст.52 МК України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до ч.7 ст.55 цього Кодексу; проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених ст.255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.8 ст.52 МК України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

При цьому, відповідно ст.53 МК України, документами які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5 і ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у ч.2 та ч.3 цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному ст.345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 - ч.4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товарів.

Однак, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд критично ставиться до дій відповідача щодо коригування заявленої ТОВ «АД Шина» митної вартості товарів, внаслідок чого, вважає оскаржуване Рішення №100270002/2015/700042/2 від 07.10.2015 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до графи 33 оскаржуваного Рішення №100270002/2015/700042/2, «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості», приймаючи оскаржуване рішення, відповідач виходив з того, що надані позивачем до митного оформлення документи не містять відомості щодо чисельних значень складових митної вартості та містять розбіжності, а тому митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору.

Зокрема, як вбачається зі змісту оскаржуваного Рішення №100270002/2015/700042/2, відповідачем було зазначено, що в експортній митній декларації відсутні номера контракту та інвойсу, що унеможливлює однозначно ідентифікувати поставку з поданим документом декларанту, а також, що надана позивачем банківська довідка не завірена банком.

Однак, суд критично ставиться до вищезазначених висновків відповідача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у поданій ТОВ «АД Шина» до митного оформлення експортній митній декларації країни відправлення №517891037 від 31.08.2015 р. міститься посилання на комерційний інвойс №THX1533048AJ, який також подавався до митного оформлення, що надає можливість повністю ідентифікувати зазначену поставку товару з поданими документами.

Стосовно ж довідки банку, яка не завірена банком, суд вважає за необхідне звернути увагу, що банківська довідка до митного оформлення, ТОВ «АД Шина» взагалі не надавалася.

Так, на підтвердження перерахування коштів Продавцю, ТОВ «АД Шина» разом з копією електронного платіжного доручення в іноземній валюті від 18.09.2015 р. за №(MUR)1866 було надано копію банківського повідомлення про здійснену через міжнародну систему SWIFT- платежу трансакцію, завіреного печаткою банку та підписом ОСОБА_1, зокрема в якому зазначено відомості по контракт та інвойс, відповідно до яких відбувається перерахування коштів.

Разом з тим, як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, що не заперечується сторонами, крім зазначеного вище, підставою для винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, стало неподання ТОВ «АД Шина», на вимогу митного органу, додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що в силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.06.2015р. (справа №21-498а15), згідно якої Верховний Суд України зазначив, що «аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації».

Так, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вбачається, що підставою для відмови відповідача в застосуванні обраного позивачем методу визначення митної вартості - за ціною договору (вартістю операції), відповідач вважає неповноту відомостей в наданих позивачем документах.

В той же час, всупереч вимогам ч.4 ст.54 МК України оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містять відомостей, які б вказували на наявність у митного органу обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості та не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими позивачем, чому з поданих позивачем документів неможливо було встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника, що вказує на незаконність та необґрунтованість такого рішення відповідача.

Враховуючи, що при визначенні митної вартості товарів та її декларуванні позивач діяв у відповідності до вимог МК України, подавши всі наявні у нього документи на підтвердження такої вартості відповідно до ч.2 ст.53 МК України, а рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтованих відомостей, які б вказували на те, в чому полягає неповнота або недостовірність заявлених позивачем відомостей, вказане свідчить про неправомірність відмови відповідача в митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю та незаконність рішення про коригування митної вартості товару.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем безпідставно та всупереч вимогам закону прийнято рішення про коригування митної вартості товару №100270002/2015/700042/2 від 07.10.2015 р., з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «АД Шина». Крім того, відповідно до ст.94 КАС України, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АД Шина» до Київської міської митниці ДФС - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 07.10.2015 р. №100270002/2015/700042/2.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженої відповідальності «АД Шина» понесені судові витрати в розмірі 1 218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. із видатків Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур