Справа № 805/948/15-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 р. Справа №805/948/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11:32

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Ушаковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.11.2014 року, в обґрунтування позовних вимог позивається на те, що Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральним офісом з обслуговування великих платників було проведено камеральну перевірку ПАТ Новокраматорський машинобудівний завод" з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 р, за результатами перевірки складено акт від 22.10.14 № 1246/28-10-37-10/05763599, на підставі якого відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.11.2014 року. Позивачем було використано право на позасудове врегулювання спору, однак, Рішенням ДФС України від 17.02.15 №3144/6/89-98-10-01-04-25 податкове повідомлення-рішення № від 27.11.14 року залишено без змін. Позивач вважає висновки акту перевірки про виявлені порушення податкового законодавства необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі таких висновків, неправомірним у відповідності до чого підлягає скасуванню. Висновки акту перевірки ґрунтуються виключно на даних автоматизованої системи (АС) Податковий блок. Висновки відповідача полягають в тому, що ПАТ НКМЗ в порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ, не підтверджені податковими накладними, бо вищевказаними постачальниками не надані податкові декларації та, відповідно, не задекларовані податкові зобов'язання. Також відповідач, посилаючись на приписи п. 201.6 ст. 201 ПК України, робить висновок, згідно якого, якщо продавець не відобразив дані податкової накладної в своїх податкових зобов'язаннях, така податкова накладна не є податковим документом та не дає покупцю права на податковий кредит, адже статус податкового документу податкова накладна набуває в момент відображення її даних в податкових зобов'язаннях контрагента. Проте юридична відповідальність особи має індивідуальний характер та платник податку (покупець) не несе відповідальності за наслідки невиконання постачальником обов'язків з декларування своїх податкових зобов'язань та несплати податку до бюджету, відповідальність за допущені податкові правопорушення, в такому випадку, несе безпосередній правопорушник. Зазначає, що товариство є добросовісним платником податків та здійснює свою господарську діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства, у звязку з чим просить скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року, у даній справі позовні вимоги були задоволені.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.03.2016 року ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року та постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року по справі №805/948/15-а скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача на задоволені позовних вимог наполягає.

Представник відповідача до судового засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через відділ діловодства та документообігу суду надав заперечення та додаткові пояснення обґрунтовуючи тим, що позивачем було віднесено суми податку до податкового кредиту безпідставно, оскільки його контрагентами не надано та не задекларовано своїх податкових зобовязань, а у разі не відображення даних податкової накладної в податкових зобовязаннях продавця, така податкова накладна не є податковим документом та не дає покупцю права на податковий кредит. Статус податкового документу податкова накладна набуває в момент відображення її даних в податкових зобовязаннях контрагента. Отже, обовязковими передумовами формування податкового кредиту є попередня сплата та зарахування до бюджету податкових зобовязань контрагентом. Недотримання наведених положень свідчить про відсутність підстав для включення суми податку на додану вартість, що зазначена в податковій накладній, до складу податкового кредиту. З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено, що раніше судами першої, апеляційної та касаційної інстанції надавалася правова оцінка обставинам по справі, при повторному досліджені обставини, об'єктивно оцінивши існуючи та додані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням зауважень Вищого адміністративного суду України, суд встановив наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство Новокраматорський машинобудівний завод (, Донецька область, м. Краматорськ, вул.. Орджонікідзе, б.5,), зареєстровано в якості юридичної особи з 01.04.1994 року, зазначене підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.(т.1 а.с.9)

Зареєстрований платником податку на додану вартість, місцезнаходження: 84305, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5 (т.1а.с.11),

Порядок діяльності позивача визначено Статутом Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод ( т.1 а.с.16-23).

Відповідач, Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби України Центральний офіс з обслуговування великих платників, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що позивачем до податкового органу була подана податкова декларація з ПДВ за липень 2014року з додатками №№ 1-8. (т.2 а.с.230-243)

У період з 21.10.2014 року по 22.10.2014 року Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральним офісом з обслуговування великих платників було проведено камеральну перевірку Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 р.

За результатами перевірки складено акт від 22.10.2014 року № 1246/28-10-37-10/05763599.(т.1 а.с.24-30)

Обставини встановлені перевіркою полягають у тому, що до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року позивачем включені до складу податкового кредиту наступні суми ПДВ:

- в розмірі 30 936,00 грн. по податковим накладним отриманим від ТОВ "КЕТЗ "САТУРН ЛТД. Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ТОВ "КЕТЗ "САТУРН ЛТД" за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "КЕТЗ "САТУРН ЛТД" (код за ) до ДПІ у Гагарінському районі ГУ Міндоходів у м. Севастополі не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 37488,12 грн. по податковим накладним отриманим від ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ за залізничні послуги. Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ (код за ЄДРПОУ 1074957) до СДПІ З ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 25 786,12 грн. по податковим накладним отриманим від ТОВ "НОВАТОР-СТ". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ТОВ "НОВАТОР-СТ" за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "НОВАТОР-СТ" (код за ) до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 29453,02 грн. по податковим накладним отриманим від ФІРМА "ЕКОЛОГІЧНА ІНІЦІАТИВА". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ФІРМА "ЕКОЛОГІЧНА ІНІЦІАТИВА" за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року Фірма "ЕКОЛОГІЧНА ІНІЦІАТИВА" (код за ) до Стахановська ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 16293,94 грн. по податковим накладним отриманим від ТОВ "ЗЕНІТ". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ТОВ "ЗЕНІТ" за липень 2014 р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "ЗЕНІТ" (код за ) до ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання.

- в розмірі 9 672,89 грн. по податковим накладним отриманим від ТОВ "ДИАД-К". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ТОВ "ДИАД-К" за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "ДИАД-К" (код за ) до ДПІ у Кіровському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 2228,55 грн. по податковим накладним отриманим від ТОВ "ЛУГАНСЬК-ІНСТРУМЕНТ". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ТОВ "ЛУГАНСЬК-ІНСТРУМЕНТ" за липень 2014р. становить 0,0 грн.. оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "ЛУГАНСЬК-ІНСТРУМЕНТ" (код за ) до ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУ Міндоходів у Луганській області не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 858,61 грн. по податковим накладним отриманим від КП "ЗЕНІТ". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань КП "ЗЕНІТ" за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року КП "ЗЕНІТ" (код за ) до Горлівська ОДПІ (Центрально-міське відділення) не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 614,17 грн. по податковим накладним отриманим від ТОВ "ВІКОН". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ТОВ "ВІКОН"за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "ВІКОН" (код за ) до ДПІ у м.Харцизьку ГУ Міндоходів у Донецькій області не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання;

- в розмірі 346 429,52 грн. по податковим накладним отриманим від ТОВ "Лайкстарт". Згідно даних АС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ТОВ "Лайкстарт" за липень 2014р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року ТОВ "Лайкстарт" (код за ) до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання.

Відповідно до висновків акту перевіркою встановлено порушення позивачем п.198.6 ст.198, п.200.1, 200.3 ст.200 ПК України в результаті чого завищено податковий кредит та відємне значенні різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2014 року на суму ПДВ 499 761,00грн; п.п.14.1.18 п. 14.1. ст. 14, п.200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року в розмірі 499 761,00 грн, яке підлягає зменшенню.

На підставі Акту перевірки, відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2014 року на суму 487 860,00 грн та застосовано фінансові санкції на суму 243 930,00 грн. за порушення позивачем пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 ПК України. ( т.1 а.с.36)

Позивачем було надано заперечення на Акт перевірки (т.1 а.с.31), листом № 21347/10/28-37-2-16 від 24.11.2014 року відповідач зазначив, що несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницької діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобовязань та провадження необґрунтованих виплат. А у випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності. ( т.1 а.с.34)

Також, позивачем для захисту своїх прав було використано право на позасудове врегулювання спірних правовідносин шляхом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2014 року до Державної фіскальної служби України. (т.1 а.с.38-40)

Рішенням ДФС України від 17.02.2015 року №3144/6/89-98-10-01-04-25 податкове повідомлення-рішення від 27.11.2014 року № залишено без змін.(т.1 а.с.42-44)

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Враховуючи внесення змін у законодавство, при вирішенні справи судом використовуються відповідні норми закону, які діяли в період виникнення спірних відносин.

Спірним питанням даного позову є правомірність складання податковим органом податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення слугувала інформація отримана згідно даних АС «Податковий блок», відповідно до яких вбачалася відсутність задекларованих податкових зобовязань контрагентами позивача.

Дослідивши існуючи в матеріалах справи та надані позивачем документи на факт виникнення між позивачем та контрагентами фактичних господарських правовідносин, судом встановлено наступне.

Між позивачем та ДП «Донецька залізниця» укладено договір № 1015 від 25.10.2010 року про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею послуги, предметом якого є надання послуг, повязаних з перевезення вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги, з додатковими угодами: №1 від 07.11.2011 року, №2 від 23.11.2012 року,№4 від 03.12.2013 рок ; доповненням №2 від 12.04.2011 року(т.1 а.с. 123-128, т.2 а.с.87-88)

07.04.2014 року між позивачем та ДП «Донецька залізниця» укладено договір №3 про надання послуг з проведення технічного огляду локомотиву з протоколом узгодження договірної ціни, та калькуляцією вартості комісійного технічного огляду одного локомотива з 01.04.2014 року, калькуляцією вартості однієї години прямування комісії до місця комісійного огляду локомотива в недіючому стані з 01.04.2014 року, предметом якого є надання послуги з проведення технічного огляду локомотивів призначених для відправлення у недіючому стані(т.2 а.с.205-210)

18.04.2014 року між позивачем та ДП «Донецька залізниця» укладено договір підряду №4 предметом якого є виконання робіт по обслуговуванню швидкостемірів, ЕПК -150, АЛНС тепловозів, з протоколом узгодження договірної ціни, протоколом розбіжностей до договору (т.2 а.с.213-218)

10.01.2014 року між позивачем та ДП «Донецька залізниця» укладено договір № ДКМЦ-14021-прибут про виконання метрологічних робіт, предметом якого є викоання метрологічних робіт, з протоколом розбіжностей, протоколом узгодження вартості робіт, переліком робіт, графіком виконання метрологічних робіт.(т.2 а.с.221-229)

Фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ДП «Донецька залізниця», підтверджується наступним.

Згідно відомостей з особового рахунку вбачається, що позивачем здійснювалися авансові розрахунки з ДП «Донецька залізниця».(т.1 а.с.122,т.2 а.с.89)

Оплата за надані послуги підтверджується: платіжними дорученнями № 8666 від 03.07.2014 року; № 9231 від 14.07.2014 року; № 9510 від 18.07.2014 року; №9607 від 22.07.2014 року; № 9779 від 24.07.2014 року; №9889 від 28.07.2014 року; № 10021 від 29.07.2014 року; № 9176 від 10.07.2014 року; №9808 від 24.06.2014 року; № 9923 від 28.07.2014 року(т.1 а.с.76-85,т.2 а.с.89-92)

Оплата за організацію перевезень вантажів та користування вагонами підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку (т.1 а.с.129-155)

Виконання наданих послуг підтверджується Актом виконаних робіт №10/082 від 10.01.2014 року; Актом здачі-прийняття робіт від 11.08.2014 року на суму 4 933,90 грн; Актом здачі-прийняття робіт від 11.08.2014 року на суму 2445,44 грн (т.1 а.с.118,120,т.2 а.с.212,220)

Факт користування послугами та сплата за користування вагонами ДП «Донецька залізниця» підтверджена: переліком відомостей плати за користування вагонами № 20140704 відомістю №04070225; відомістю № 04070226; відомістю №04070227; накопичувальною карткою № 04070411; накопичувальною карткою № 04070412; переліком відомостей плати за користування вагонами № 20140705; відомістю №05070228; відомістю № 05070229; накопичувальною карткою № 05070414; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140707; відомістю № 07070230; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140709; відомістю №09070231; накопичувальною карткою №09070416; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140711; відомістю №11070232; відомістю №11070233; накопичувальною карткою № 11070420; накопичувальною карткою № 11070421; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140712; відомістю № 12070234; накопичувальною карткою № 12070424; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140713; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140714; відомістю № 13070235; відомістю № 13070236; відомістю № 13070237; накопичувальною карткою № 14070425; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140715; відомістю № 15070238; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140716; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140717; відомістю №15070239; накопичувальною карткою № 1707043; накопичувальною карткою № 17070432; накопичувальною карткою № 17070433; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140718; відомістю № 17070240; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140719; відомістю № 19070241; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140720; відомістю № 20070242; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140721; відомістю № 20070243; накопичувальною карткою № 21070437; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140722; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140723; відомістю № 23070244; відомістю № 23070245; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140724; накопичувальною карткою № 24070441; накопичувальною карткою № 24070442; накопичувальною карткою № 24070443; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140725; відомістю № 25070246; відомістю № 25070247; відомістю №25070248; накопичувальною карткою № 24070444; накопичувальною карткою № 24070446; накопичувальною карткою № 24070447; накопичувальною карткою № 24070448; накопичувальною карткою № 24070449; накопичувальною карткою № 24070450; накопичувальною карткою № 24070451; накопичувальною карткою № 24070452; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140726; відомістю №26070249; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140727; відомістю № 27070250; накопичувальною карткою № 27070453; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140729; відомістю №28070251; відомістю № 28070252; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140731; відомістю № 29070253; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140730; відомістю № 30070254; відомістю № 30070255; накопичувальною карткою № 30070459; накопичувальною карткою № 30070460; накопичувальною карткою № 30070461; накопичувальною карткою № 30070462; накопичувальною карткою № 30070463; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140731; відомістю №31070256; відомістю № 31070257; переліком відомостей плати за користування вагонами №20140801; відомістю № 01080258(т.2 а.с.105-204)

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями ДП «Донецька залізниця» виписано позивачу податкові накладні: №282/011 від 03.07.2014 року; № 1063/011 від 14.07.2014 року; № 1388/011 від 18.07.2014 року; № 2719/011 від 31.07.2014 року;№1611/011 від 22.07.2014 року; №2718/011 від 31.07.2014 року; №1832/011 від 24.07.2014 року; №2717/011 від 31.07.2014 року; №20347/011 від 28.07.2014 року; №2716/011 від 31.07.2014 року; №2115/011 від 30.07.2014 року; №2715/011 від 31.07.2014 року; №84/025 від 10.07.2014 року; №1/208 від 24.07.2014 року; №2/208 від 28.07.2014 року на загальну суму ПДВ - 37488,12 грн. (т.1 а.с.48-63, т.2 а.с.96-98, т.2 а.с.211) та розрахунки коригування до податкових накладних: №2719/011 від 31.07.14; №2718/011 від 31.07.14; №2717/011 від 31.07.14; №2716/011 від 31.07.14; №2715/011 від 31.07.14.(т.2 а.с.93-95)

Між позивачем та ТОВ «Кримський електротехнічний завод «Сатурн ЛТД» укладено договір поставки № 028/э-93 від 10.09.2013 року з Специфікацією №1 та додатковими угодами №1,2,3,4 і Специфікаціями №2,3,4,5, предметом договору є передання електродвигунів зазначених у Специфікації №1. (т.2 а.с.25-41)

Оплата товару підтверджена платіжним дорученням від 04.08.2014 року № 10302.(т.2 а.с.43);

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною №30 від 01.07.2014 року(т.1 а.с.74,т.2 а.с.42); випискою із журналу в'їзду автомобілів за 07.07.2014 (т.2 а.с.43 зворот).

Товар було оприбутковано, про що складено прибутковий ордер №471 від 14.07.2014 року (т.3 а.с.22)

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями ТОВ КЕТЗ Сатурн ЛТД виписана позивачу податкова накладна №1 від 01.07.2014 року, ПДВ -30936, 00 грн.( т.1 а.с.63, т.2 а.с.42)

Згідно договору №22-14 від 01.07.2014 року про відступлення права вимоги за договором поставки 028/э-93 від 10.09.2013 року, право отримання винагороди за договором поставки від ТОВ «Кримський електротехнічний завод «Сатурн ЛТД» перейшло до ТОВ «Сатурн Електромашина»(т.3 а.с.17-18)

З рахунку на оплату №1 від 01.08.2014 року вбачається, що сплата за доставку товарів здійснюється на рахунок ТОВ «Сатурн Електромашина»(т.3 а.с.21)

З матеріалів вбачається, що придбаний товар у зазначеного контрагента є комплектуючими у виробі,який виробляється та постачається позивачем на адресу ВАТ «Магнітогорський металургійний комбінат».(т.3 а.с.23-31)

Між позивачем та ТОВ Фірма Екологічна ініціатива укладено договір № 029/8150-13 від 19.11.2013 року з Специфікацією №1 від 19.11.2013 року, протоколом розбіжностей, додатковими угодами №1,2,3,4,5, предметом договору є постачання феросплавної продукції.(т.2 а.с.44-58)

Сплата за поставлений товар підтверджується платіжним дорученням №8604 від 01.06.2014 року.(т.1 а.с.86, т.2 а.с.60 зворот)

Постачання товару підтверджується видатковою накладною №Юр-0000122 від 04.07.2014 року (т.1 а.с.116, т.2 а.с.60), випискою із журналу в'їзду автомобілів за 04.07.2014року. (т.2 а.с.61)

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями ТОВ Фірма Екологічна ініціатива виписана позивачу податкова накладна податкова накладна №1 від 02.07.2014 року, ПДВ -29453, 02 грн.(т.1 а.с.64, т.2 а.с.59)

Матеріалами справи підтверджено, що придбана продукція була використана позивачем при виплавці рідкої сталі, оприбуткування продукції здійснено на підставі прибуткового ордеру № 604 від 08.07.2014 року та підтверджується карткою складського обліку виробничих запасів.

Між позивачем та КП Зеніт укладено договір про надання побутових послуг з прання та прасування білизни №43 від 13.05.2014 року.(т.2 а.с.73)

Виконання наданих послуг підтверджується актом виконаних робіт від 04.07.2014 року (т.1 а.с.119, т. 2 а.с.76)

Сплата за поставлений товар підтверджується: платіжним дорученням №9086 від 09.06.2014 року(т.1 а.с.88, т.2 а.с.76 зворот)

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями КП Зеніт виписана позивачу податкова накладна №4 від 04.07.2014 року, ПДВ - 858,61 грн.( т.1 а.с.65, т.2 а.с.75)

Факт використання придбаних послуг підтверджується: Витягом з Положення про відокремлений структурний підрозділ (філію ЗАТ «НКМЗ») базу відпочинку «Широкине»; довідкою з ЄДРПОУ щодо відокремленого структурного підрозділу (філії ЗАТ «НКМЗ») бази відпочинку «Широкине»; довідкою ПАТ «НКМЗ» щодо послуг КП «Зеніт».(т.2 а.с.77-71)

Між позивачем та ТОВ Зеніт укладено договірний лист №550/021 від 16.06.2014 року про постачання товару.(т.2 а.с.69-70)

Постачання товару підтверджена видатковою накладною № РН-0003726 від 09.07.2014 року; виписка із журналу в'їзду автомобілів за 10.07.2014 рік. (т.2 а.с.72)

Оплата за поставлений товар підтверджується платіжним дорученням №9066 від 08.06.2014 року.(т.1 а.с.87, т.2 а.с.72)

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями ТОВ Зеніт виписана позивачу податкова накладна №65 від 08.07.2014 року, ПДВ - 16293, 94 грн.(т.1 а.с.66, т.2 а.с.71 )

Продукція була оприбуткована, про що складено прибутковий ордер від 10.07.2014 року №187.

Між позивачем та ТОВ Лайкстарт укладено договір № 029/2210-14 від 18.04.2014 року з Специфікацією № 1 і додатковими угодами № 1 від 27.05.2014 року та № 2 від 05.06.14 року, предметом договору передача покупцю феросплавної продукції відповідно до Специфікації №1. (т.2 а.с.8-15)

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними №1707 від 17.07.2014 року; № 1507 від 15.07.2014 року; № 1407 від 14.07.2014 року(т.1 а.с.72-73,75, т.2 а.с.17,19,21); товарно-транспортними накладними від 14.07.2014 року;15.07.2014 року; 17.07.2014року (т.2 а.с.22-24)

Платіжні доручення: №9749 від 23.07.14 року; №9656 від 22.07.14 року; №9628 від 22.07.14 року.

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями ТОВ Лайкстарт виписано позивачу податкові накладні: №2 від 14.07.2014 року; №3 від 15.07.2014 року; №4 від 17.07.14 року на загальну суму, ПДВ -346429,52 грн.(т.1 а.с.67-69, т. 2 а.с.16,18.20)

Придбана продукція була використана позивачем при виплавці рідкої сталі, оприбуткування продукції здійснено на підставі прибуткових ордерів №624 від 17.07.2014 року № 620 від 16.07.2014 року № 628 від 21.07.2014 року та підтверджується картками складського обліку виробничих запасів.

Між позивачем та ТОВ Вікон укладено договірний лист № 029/3564 від 02.06.2014 року про постачання меблі.(т.2 а.с.82-83)

Постачання товару підтверджується накладною №1 від 01.09.2014 року(т.1 а.с.115, т.2 а.с.85 зворот), випискою із журналу в'їзду автомобілів за 01.09.2014 рік.(т.2 а.с.86)

Оплата за поставлений товар підтверджується платіжним дорученням №9376 від 16.06.2014 року.(т.1 а.с.89 т.2 а.с.85)

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями ТОВ Вікон виписана позивачу податкова накладна №1 від 16.07.2014 року, ПДВ - 614,17 грн.(т.1 а.с.70, т.2 а.с.84).

Продукція була оприбуткована позивачем, про що складено прибутковий ордер № 189 від 02.09.2014 року.

Між позивачем та ТОВ Новатор-СТ укладено договір підряду № 15/14 від 16.04.2014 року, предметом якого є виконання капітального ремонту обєктів.(т.2 а.с.62-65)

Факт виконаних робіт підтверджується актом №1 прийому виконаних будівельних робіт за липень 2014 року( т.1 а.с.90-91,т.2 а.с.68)

Оплата виконаних робіт підтверджена платіжним дорученням №9600 від 22.07.14року (т.2 а.с.67)

Для формування податкового кредиту за вищевказаними операціями ТОВ Новатор-СТ виписана позивачу податкова накладна №1 від 22.07.2014 року, ПДВ - 25786, 00 грн.(т.1 а.с.71, т.2 а.с.66).

Згідно п.п. 14.1.178, 14.1.179 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу, податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України, визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Приписами п. 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Порядок оформлення та видачі податкової накладної на час виникнення спору був врегульований ст. 201 ПК України у відповідній редакції.

Згідно з пунктом 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. (п. 201.2. ст. 201 ПК України)

У відповідності до п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

З аналізу наведених правових норм слідує, що відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач був повідомлений про наявність розбіжностей за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, стосовно його контрагентів.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України, визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Крім цього, відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченимипунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Підпунктом 44.1 статті 44 ПК України (зі змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин)встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до статті 11 Закону № 996-ХІV, на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Визначення терміну "первинний документ" наведено у статті 1 Закону №996-ХІV: первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З положень чинного податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

У податковому праві визначається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Вищим адміністративним судом України при поверненні справи на новий розгляд до суду першої інстанції, звернено увагу суду на те, що для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій позивача з його контрагентами судам слід: з'ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, з урахуванням вищевказаної позиції Європейського Суду з прав людини; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції. Та зазначено, що саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Суд зауважує на тому, що факт придбання позивачем товарів та послуг у постачальників і використання їх в господарській діяльності, у період розгляду справи в судах всіх інстанціях, відповідач не заперечував.

Однак, відповідність господарських операцій позивача з контрагентами повністю підтверджується наявними в матеріалах справи бухгалтерськими документами та за змістом і формою є первинними документами у розумінні положень Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Також, матеріалами справи підтверджено придбання товарів та послуг для особистого використання та з метою отримання доходу, як кваліфікуючих ознак господарської діяльності та наявності розумної економічної причини під час здійснення господарської діяльності, у звязку з чим позивач має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у оформленні документів не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій, оскільки з матеріалів справи вбачається, фактичний рух активів та зміна у капіталі та зобов'язаннях позивача, у зв'язку з його господарською діяльністю.

Суд зазначає, що при вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання).

Позивачем до матеріалів справи додано Порядок ведення корпоративної бази даних «Контрагенти», відповідно до якого вбачається, що позивачем здійснюється підприємницька діяльність у господарських правовідносинах з учасниками господарського обороту з проявленням розумної обачливості при виборі контрагентів. (т.3 а.с.44-57)

Принципи персональної відповідальності платника податку, передбачені ПК України, а саме, що право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету або подання податкової звітності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку контрагентом чи неподання ним звітності (у тому числі внаслідок ухилення) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Виходячи з позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у рішеннях по справах Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, Булвес АД проти Болгарії, позицій Верховного Суду України, Вищого адміністративного суду України, викладених в Інформаційному листі від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у звязку із порушенням податкової дисципліни його контрагентами.

Суд вважає безпідставними висновки відповідача щодо неможливості віднесення суми податку до податкового кредиту за податковими накладними у звязку з тим, що контрагентами позивача не надані податкові декларації та не задекларовані податкові зобовязання, оскільки обмежень щодо права платника податків на включення сум податку до складу податкового кредиту законодавством не встановлено, а позивач, як добросовісний платник податку, не несе відповідальності у випадку заниження податкових зобов'язань іншими платниками податків. Зокрема, розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями його контрагентів не можуть свідчить про відсутність факту придбання ПАТ НКМЗ товарів та послуг у вказаних підприємств, і як наслідок, завишення податкового кредиту з ПДВ. Навпаки, наявність належно оформлених первинних документів, а саме договорів, податкових накладних, накладних, платіжних доручень підтверджує факт здійснення господарських операцій. При цьому, порушень щодо ведення податкового обліку та оформлення первинних документів з боку ПАТ НКМЗ при здійсненні операцій з його постачальниками відповідачем не встановлено.

Видані контрагентами позивача податкові накладні не мають недоліків, а форма і порядок їх заповнення відповідає чинному, на момент їх виписки, законодавству та підтверджують право позивача на формування ним податкового кредиту за спірний період відповідно до норм Податкового кодексу України.

Вищевказані обставини та докази, які суд оцінює у їх сукупності відповідно до статті 86 КАС України, спростовують посилання відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях. Суд також зазначає, що відповідач ґрунтує свої висновки на припущеннях. Жодного доказу, який би підтвердив висновок податкового органу неможливості віднесення податкових сумм до податкового кредиту відповідачем не надано.

Оскільки на підтвердження здійснення господарських операцій позивачем до суду надані первинні бухгалтерські документи, перевіривши дійсність господарських взаємовідносин позивача з контрагентами, суд приходить до висновку, що позивач мав всі правові підстави для формування податкового кредиту, з огляду на те, що надана позивачем документація у повній мірі відображає реальні наслідки, що наступили після укладень договорів та мають силу первинної документації в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", що свідчить про необґрунтованість висновку податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2014 року на суму ПДВ 499 761,00грн та завищення бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року в розмірі 499 761,00 грн.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повноту та об'єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Відповідачем по справі правомірність прийнятих спірного податкового повідомлення рішення не доведена.

Суд вважає, що податкове повідомлення-рішення винесене податковим органом безпідставно та необґрунтовано, у відповідності до чого є протиправним.

Крім того, суд зазначає, що зміст постанови має виходити з потреби захисту прав, свобод та інтересів позивача у цій сфері, у відповідності до чого встановивши, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправним, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку, є скасування спірних податкових повідомлень рішень.

З огляду на зазначене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.11.2014 року задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників № НОМЕР_1 від 27.11.2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України Центральний офіс з обслуговування великих платників на користь Публічного акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод () витрати зі сплати судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.