Справа № 344/14982/15а,2а/344/58/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р. Справа № 876/1744/16
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року у справі за її позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням доплат та підвищень, стягнення доплати до прожиткового мінімуму та судових витрат,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - УПФ) у якому просила: визнати неправомірними дії відповідача щодо не проведення позивачу виплати призначеної пенсії по віку з урахуванням доплат, підвищень і перерахунків відповідно до чинного законодавства; зобов'язати УПФ з 01.09.2010 провести перерахунок ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії по віку з урахуванням доплат, підвищень і перерахунків; стягнути з УПФ в користь позивача 9422грн доплати до прожиткового мінімуму громадян, що втратили працездатність за період з 01.09.2010 по 31.08.2015.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що після виконання відповідачем рішення суду по виплаті ОСОБА_2 невиплаченої їй пенсії, УПФ проведено нарахування та виплату такої у заниженому розмірі без урахування доплат, підвищень і перерахунків, зокрема доплати до прожиткового мінімуму громадян, що втратили працездатність, чим порушило право позивача на отримання у встановленому розмірі належної їй пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року у справі №344/14982/15-а вказаний адміністративний позов за період з 01.09.2010 по 04.04.2015 залишено без розгляду.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року заявлений позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ щодо не проведення ОСОБА_2 виплати призначеної пенсії по віку з урахуванням доплат, підвищень і перерахунків відповідно до чинного законодавства. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії по віку з врахуванням доплат до прожиткового мінімуму громадян втратили працездатність, підвищень і перерахунків в період з 05.04.2015 по 31.08.2015. Стягнуто з УПФ витрати по оплаті судового збору у розмірі 487,20грн. В решті вимог позову відмолено.

Не погодившись із ухваленим рішенням лише в частині встановлення судом кінцевої дати здійснення перерахунку та виплати пенсії - 31.08.2015 (що також уточнено судом апеляційної інстанції в представника апелянта), його оскаржила ОСОБА_2, яка покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії з врахуванням доплат до прожиткового мінімуму, підвищень і перерахунків в період з 01.09.2010. У поданій апеляційній скарзі покликається на обставини викладені в позовній заяві та вказує на те, що виплата пенсії є періодичним платежем необмеженим будь-якими часовими проміжками, а відтак протиправним було встановлення судом кінцевої дати її виплати. Зазначає, що отримання пенсії здійснюється до втрати особою права на таку, а тому зазначення періоду по який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії може призвести до порушення її прав після такого.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії із врахуванням доплат, підвищень і перерахунків.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2011 року у справі №0907/2-а-2012/2011, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, визнано неправомірними дії УПФ щодо припинення виплати ОСОБА_2 з 01.08.2009 пенсії по віку та зобов'язано поновити виплату раніше призначеної пенсії по віку (а.с.7-9).

УПФ вказані судові рішення були оскаржені в касаційному порядку, однак ухвалою Вищого адміністративного суду України (далі - ВАСУ) від 10 квітня 2015 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

На підставі виконавчого листа виданого судом першої інстанції на виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2011 року, 23.07.2015 УПФ було проведено виплату ОСОБА_2 заборгованості по виплаті пенсії по віку у розмірі 46598,98грн.

Вважаючи, що виплачена ОСОБА_2 сума пенсії по віку є меншою аніж встановлено чинним законодавством позивач звернулася до УПФ із заявою про проведення індексації пенсії, а також щодо виплати її у встановленому розмірі із врахуванням усіх доплат, підвищень і перерахунків.

Однак, УПФ фактично відмовив позивачці у проведенні перерахунку виплаченої їй пенсії з врахуванням доплат, покликаючись на те, що така виплачена у встановленому розмірі.

Не погодившись із такими діями відповідача, ОСОБА_2 звернулася до суду із цим адміністративним позовом, в якому просила відновити її порушене право з 01.09.2010 по 31.08.2015.

Відповідно до вимог ч.1 ст.195 КАС, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_2, єдиною підставою для скасування рішення суду першої інстанції така зазначає те, що судом першої інстанції задоволено її позовні вимоги по 31.08.2015, однак підстав для встановлення кінцевої дати у суду не було.

В іншій частині, щодо задоволення її позовних вимог, вважає рішення суду першої інстанції вірним.

Просить у поданій апеляційній скарзі задовольнити її позов, зокрема шляхом зобов'язання УПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії по віку з врахуванням доплат до прожиткового мінімуму громадян, що втратили працездатність, підвищень і перерахунків в період з 01.09.2010.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що ч.4 ст.195 КАС, передбачено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Вихід за межі позовних вимог в даному випадку можливий лише судом першої інстанції в порядку ст.11 КАС.

При цьому слід зауважити, що за змістом ст.11 КАС єдиною умовою для виходу за межі заявлених позовних вимог є встановлення факту порушеного права (свободи, інтересу) особи, яка бере участь у справі, та неможливість його повного судового захисту шляхом задоволення позову в запропонований позивачем спосіб.

Суд першої інстанції вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії повністю задовольнив її у спосіб визначений самим позивачем правомірно вважаючи такий вірним.

В судовому засіданні представник позивача визнав, що припустився помилки при формуванні позовних вимог, а звернення із апеляційною скаргою є спробою уникнути повторного подання позову в разі порушення прав позивача після 31.08.2015.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, що наведені апелянтом відсутні, оскільки ОСОБА_2 самостійно було обрано спосіб захисту своїх прав та заявлено вимоги лише по 31.08.2015, а відтак такі правомірно були задоволенні судом першої інстанції саме по вказаний період.

В іншій частині - окрім встановлення кінцевої дати здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу, рішення суду першої інстанції не оскаржується, зокрема в частині відмови у задоволенні позову, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення. Крім того, рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

Вказане також узгоджується із п.13.2 постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Крім цього, слід зазначити, що апеляційна скарга УПФ на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року була повернута особі, яка її подала.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в оскарженій апелянтом частині при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 13 червня 2016 року.