Справа № 2а-36/09
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

6 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Коротких О.А., Маринченка В.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до державної податкової адміністрації у Херсонській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України постановою від 16 січня 2014 року скасував постанову Дніпровського районного суду міста Херсона від 2 квітня 2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2011 року та відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 30 травня 2016 року звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд, як видно зі змісту заяви, з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Проте колегія суддів, перевіривши наведені у заяві доводи, дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 238 КАС заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого, зокрема, частиною першою статті 238 КАС, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (частина п'ята статті 238 КАС).

Оскільки за змістом статті 238 КАС річний строк для подання заяви про перегляд судових рішень, зокрема з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС, є обмежувальним і не підлягає поновленню, а з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подано заяву, - 16 січня 2014 року - минуло більше двох років, то у допуску справи до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_2 з вказаної підстави слід відмовити.

Що стосується доводів, наведених заявником на підтвердження підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення у зв'язку із встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом, то вони також є необґрунтованими.

Підставою для перегляду судового рішення заявник вважає рішення Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) від 3 березня 2016 року у справі «Микола Миколайович Тарасов проти України та 8 інших заяв», в якому заявники, у тому числі й ОСОБА_2, скаржились за пунктом 1 статті 6 та статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) на надмірну тривалість цивільних проваджень у їхніх справах та відсутність в національному законодавстві ефективних засобів юридичного захисту у зв'язку з цим.

Зі змісту цього рішення вбачається, що після невдалих спроб досягти дружнього врегулювання Уряд України (далі - Уряд) повідомив Європейський суд про односторонні декларації з метою врегулювання питань, порушених цими скаргами, в обмін на зобов'язання Уряду сплатити відшкодування моральної та матеріальної шкоди, а також судових та інших витрат. Уряд також запропонував Європейському суду вилучити заяви з реєстру справ відповідно до статті 37 Конвенції.

Не отримавши від заявників жодної відповіді стосовно прийняття умов односторонньої декларації, Європейський суд з огляду на характер визнань, які містяться в деклараціях Уряду, а також запропоновану суму відшкодувань, що є співмірною із сумами, які присуджуються у подібних справах, дійшовши висновку, що подальший розгляд цих заяв є невиправданим, вирішив взяти до уваги умови декларацій Уряду та засоби забезпечення дотримання зазначених у них зобов'язань та вилучити заяви з реєстру справ відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 37 Конвенції.

Отже, Європейський суд не встановлював порушень при вирішенні даної справи та не ухвалював рішення про це.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до державної податкової адміністрації у Херсонській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії за заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: О.А. Коротких

В.Л. Маринченко