Справа № 804/16518/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Мегіон» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання нечинним наказу, -
24.12.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Мегіон» з позовом до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати нечинним з дати його прийняття (29.07.2015 року) наказ Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області №61 від 29.07.2015 року «Про документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Мегіон».
В обґрунтування заявлених позовних вимог Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Мегіон» (далі ПП ВКФ «Мегіон») зазначило, що постанова заступника начальника ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 24.03.2015 року, яка стала підставою для призначення проведення перевірки та винесення наказу «Про документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Мегіон» від 29.07.2015 року є безпідставною протиправною, винесеною з перевищенням владних повноважень. Отже, і сам наказ слід визнати нечинним з моменту його прийняття. При цьому позивач посилається на положення абз. 3 п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» та зазначає, що оскаржуваний наказ зумовив виникнення для субєкта господарювання певних правових наслідків, тому підлягає визнанню нечинним з моменту прийняття, оскільки скасування акта субєкта владних повноважень застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків з моменту його прийняття.
Представник позивача під час судового засідання підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив обставини справи таким чином, як про це вказано вище.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та свої заперечення проти цього адміністративного позову. Так, відповідач зазначив, що за нормами Податкового кодексу України керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. На адресу податкової інспекції надійшла постанова у кримінальному провадженні щодо призначення позапланової документальної виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності позивача з питань дотримання ним вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 01.04.2014 року, на виконання якої, з урахуванням вимог ч.5 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, і було винесено оскаржуваний наказ №61 «Про документальну позапланову виїзну перевірку ПП ВКФ «Мегіон». Після виходу службовців податкового органу за юридичною адресою ПП ВКФ «Мегіон» для проведення перевірки, їх не було допущено до такої, про що складений відповідний акт.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цього адміністративного позову з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.5 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
У відповідності до положень пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право, в тому числі проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Порядок проведення документальної позапланової виїзної перевірки передбачений ст.ст.75, 78, 79 Податкового кодексу України.
Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
За положеннями пп.78.1.11 п.78.1, п.78.4, п.78.5, п.78.8 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
За п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
За вищевказаним наказом та направленнями на перевірку №№29, 30 від 29.07.2015 року службові особи податкової інспекції вийшли за юридичною адресою підприємства з метою проведення визначеної перевірки ПП ВКФ «Мегіон». Проте, посадові особи ПП ВКФ «Мегіон» не допустили їх до проведення такої, що зафіксовано в акті від 29.07.2015 року за №08 «Про недопущення до перевірки», підписаного директором підприємства і перевіряючими.
Свою незгоду із оскаржуваним наказом на проведення перевірки позивач пояснює тим, що фактичною підставою для його прийняття стала постанова заступника начальника ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника міліції ОСОБА_4 про призначення позапланової документальної виїзної перевірки від 24.03.2015 року, а не зазначені у пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України підстави. При цьому посилається на норму Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, якою було виключено п.4 ч.2 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України, яким слідчим було надано право призначати перевірки.
Так, пп.12 п.5 розділу ХІІ Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII були внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України, якими виключено п.4 ч.2 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України та п.1 розділу ХІІ визначено, що цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім п.5 розділу ХІІ (крім пп.3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу ХІІІ цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Тобто, пп.12 п.5 розділу ХІІ Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII набирає чинності з 15.07.2015 року.
Проте, суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що у момент прийняття постанови заступника начальника ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника міліції ОСОБА_4 про призначення позапланової документальної перевірки 24.03.2015 року - жодних змін, на які посилається позивач, не відбулось. Тому, така постанова була прийнята в межах належних заступнику начальника ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника міліції повноважень та на підставі чинних на той час норм закону.
Також необхідно зазначити, що наказ податкового органу за своєю природою є рішенням контролюючого органу про проведення відповідної перевірки без певних юридичних наслідків безпосередньо для позивача. На підставі оскаржуваного наказу відповідач намагався здійснити та провести передбачену ним перевірку ПП ВКФ «Мегіон». Однак, останній не допустив перевіряючих до проведення перевірки, про що складено акт.
Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Натомість доводи позивача, викладені в позовній заяві, є не обґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а оскаржуваний наказ Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області №61 від 29.07.2015 року «Про документальну позапланову виїзну перевірку ПП ВКФ «Мегіон» є прийнятим правомірно та в межах наданих податковому органу повноважень на момент його складання.
Таким чином, суд вважає за необхідне у задоволенні цього адміністративного позову відмовити повністю.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.
Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст.87, ст.94 КАС України, враховуючи рішення суду про відмову у задоволенні розглядуваного адміністративного позову, сплачена позивачем сума судового збору (за платіжним дорученням №626 від 23.12.2015 року на суму 1218,00грн.) поверненню з Державного бюджету України не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 28 березня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 28 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1