Справа № 810/112/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Київ 810/112/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ритейл-К»

до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ритейл-К» з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /2934 від 21.07.2015 та № /2935 від 21.07.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками Акта від 09.07.2015 № 1517/10-16-22-01/38274224 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «РИТЕЙЛ-К» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Век-Тор» () та ПП «Вектор Трейд» () за весь період взаємовідносин» (далі Акт перевірки), який став підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень і вважає висновки зазначеного Акта необґрунтованими з огляду на наступне.

Позивач стверджує, що відповідачем зроблено хибні висновки в Акті перевірки, які зводяться до припущень посадових осіб податкового органу щодо не підтвердження реальності господарських операцій, які виконувалися між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ритейл-К" та його контрагентами, протягом перевіряємого періоду, тоді як реальність та правомірність відповідних операцій підтверджується належним чином оформленими первинними та іншими документами.

Також, позивач зазначає, що ним до перевірки були надані всі первинні документи бухгалтерського обліку за перевіряємий період, на підставі яких були визначено суму податку на прибуток підприємств, визначено податковий кредит та сформовано бюджетне відшкодування, однак дані документи не були прийняті до уваги податковим органом.

Позивач стверджує, що господарські операції з з ТОВ «Век-Тор» () та ПП «Вектор Трейд» () мали реальний характер при здійсненні яких сторонами господарських операцій було дотримано всіх передбачених чинним податковим законодавством вимог, що підтверджується належним чином складеними первинними документами, тому прийняті за результатами розгляду Акта перевірки податкові повідомлення рішення, є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 29.03.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджужться даними наявної у матеріалах справи розписки (том ІІ, а.с. 175). Надав суду письмові заперечення, в яких не погоджувався з позовними вимогами позивача, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів заперечень посилався на аналогічні обставини, які викладені в Акті перевірки.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд протокольною ухвалою від 29.03.2016 вирішив розгляд даної справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ритейл-К", зареєстровано як юридичну особу 19.03.2013, як платник податків на час проведення перевірки перебуває на обліку в ДПІ Обухівського району ГУ ДФС у Київській області.

У період з 30.06.2015 по 02.07.2015 посадовими особами ДПІ Обухівського району ГУ ДФС у Київській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «РИТЕЙЛ-К» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Век-Тор» () та ПП «Вектор Трейд» () за весь період взаємовідносин.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 09.07.2015 № 1517/10-16-22-01/38274224 (надалі Акт перевірки) (а.с. 12-57 Том І).

Висновком зазначеного Акта було встановленно, порушення позивачем положень:

1. п.п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства за перевіряємий період на загальну суму - 18 722 грн. в тому числі по періодам: Рік 2014 18 722 грн.

2. п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту на загальну суму 20 801 грн. за жовтень 2014 року на 11 273 грн. та листопад 2014 року на 9 528 грн. що вплинуло на суму бюджетного відшкодування в грудні 2014 року на суму 19 253 грн. та березні 2015 року на загальну суму 1 548 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов у звязку з наступним.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки та матеріалів справи, між ТОВ «Ритейл-К» та ПП «Вектор Трейд» () укладено договір поставки 01.07.2013 № 069-13Р.

На підставі первинних документів за наслідком виконання умов договору позивачев було визначено суми витрат та податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що надані позивачем до перевірки товаро транспортні накладні оформлені з порушенням вимог діючого законодавства, а саме:

- № РН-0000484 від 24.10.2014, автомобіль WW Caddy Kombi 2/0 АА 9813 МВ, Авто перевізник - ПП «Вектор Трейд», водій - ОСОБА_1, замовник - ТОВ «Ритейл-К», вантажовідправник - ТОВ «Вектор Трейд», вантажоодержувач ТОВ «Ритейл-К», пункт навантаження - м. Одеса, пункт розвантаження - м. Обухів, вул. Миру, б. 17-А. на загальну суму 39 376,87 грн. (з ПДВ).

Проте, в графі «Водій» відсутній номер посвідчення водія; в графі «Автомобільний перевізник», «Замовник», «Вантажовідправник», «Вантажоодержувач» не вказано повні реквізити субєктів господарювання; в графі «Пункт навантаження» - не вказано точної адреси; в графі «Пункт розвантаження» вказана юридична адреса ТОВ «Ритей- К» замість фактичної адреси місцезнаходження магазину (м. Миколаїв, вул. Леніна, б. 259); в графі «вантажно-розвантажувальні операції» - не вказана інформація про час прибуття та вибуття вантажу, час простою та відсутній підпис відповідальної особи.

- № РН-0000462 від 09.10.2014, автомобіль WW Caddy Kombi 2/0 АА 9813 МВ, Авто перевізник - ПП «Вектор Трейд», водій - ОСОБА_1, замовник - ТОВ «Ритейл-К», вантажовідправник - ПП «Вектор Трейд», вантажоодержувач - ТОВ «Ритейл-К»; пункт навантаження - м. Одеса; пункт розвантаження - м.Обухів, вул. Миру, б. 17-А, на загальну суму 28 263,08 грн. ( з ПДВ).

Проте, в графі «Водій» відсутній номер посвідчення водія; в графі «Автомобільний перевізник», «Замовник», «Вантажовідправник», «Вантажоодержувач» не вказано повні реквізити субєктів господарювання; в графі «Пункт навантаження» - не вказано точної адреси; в графі «Пункт розвантаження» вказана юридична адреса ТОВ «Ритей- К» замість фактичної адреси місцезнаходження магазину (м. Миколаїв, вул. Леніна, б. 259); в графі «вантажно-розвантажувальні операції» - не вказана інформація про час прибуття та вибуття вантажу, час простою та відсутній підпис відповідальної особи.

У свою чергу, Акт перевірки містить посилання на Акт зустрічної звірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області від 19 травня 2015 року № 12/15-54-22-01/36611746 «Про результати проведення зустрічної звірки ПП «Вектор Трейд» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ПП «Таврія Плюс» (код ЄДПРОУ 31929492 ТОВ «Український Рітейл» (), ТОВ «Таврія-В» (), ТОВ «ГРУ (код за ), ТОВ «Омега» (), ТОВ «Копійка-Р» (). ВКФ «Юна-Сервіс» (), ТОВ «Контініум-Трейд» ( ТОВ «Горяц-Т» () та ТОВ «Жарник» () за жовтень 2014 року»

Відповідно до висновків вказаного Акта зустрічної звірки, документально не підтверджені реальність здійснення господарських відносин із контрагентами покупцями за жовтень 2014 року.

Також в періоді, що перевірявся, ТОВ «Ритейл-К» було укладено договір поставки від 07.07.2014 № 438- 14Р з ТОВ «Век-Тор» ().

На підставі первинних документів за наслідком виконання умов договору позивачев було визначено суми витрат та податкового кредиту.

Однак в Акті перевірки міститься зауваження відповідача, що надані до перевірки товаро транспортні накладні оформлені з порушенням вимог діючого законодавства, а саме:

- № ВТ000004592 від 06.11.2014 року, автомобіль НОМЕР_1, Авто перевізник - ТОВ «Век-Тор». замовник - ТОВ «Век-Тор», водій - ОСОБА_2, вантажовідправник - ТОВ «Век-Тор», вантажоодержувач - ТОВ «Ритейл-К»; пункт навантаження - с. Мила, вул. Камарова, б. 29; пункт розвантаження - м. Миколаїв, вул. Леніна, б. 259 на загальну суму 57 170,83 грн. ( з ПДВ).

Проте, в графі «Водій» відсутній номер посвідчення водія; в графі «Автомобільний перевізник», «Замовник», «Вантажовідправник», «Вантажоодержувач» не вказано повні реквізити субєктів господарювання; в графі «відповідальна особа /бухгалтер» відсутній підпис керівника; в графі «вантажно- розвантажувальні операції» не вказана інформація про час прибуття та вибуття вантажу, час простою та відсутній підпис відповідальної особи.

У свою чергу, Акт перевірки містить посилання на те, що до ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області надійшла інформація від ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 17.03.2015 року № 169/10-13-22-05/38205243 … щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Век-Тор» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.08.2014 по 31.12.2014».

Згідно вказаної податкової інформації, «співробітниками оперативного управління здійснено виїзд на податкову адресу ТОВ «Век-Тор», про що складено відповідну довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків, в якій зазначено що місцезнаходження платника податків не встановлено, що субєкт господарювання зареєстрований на осіб, які до діяльності юридичної особи або фізичної особи підприємця жодного відношення не мають…»

Станом на дату надання податкової інформації щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Век-Тор» згідно аналітичної системи «Податковий Блок» субєкт господарювання має стан - 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Остання звітність по ПДВ подана за січень 2015 року № НОМЕР_2 від 20.02.2015.

У зв'язку з чим відповідач зробив висновок, що ТОВ «Век-Тор» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

Також, в Акті перевірки від 09.07.2015 № 1517/10-16-22-01/38274224 відповідач посилається на дані проведеного аналізу згідно підсистеми АС «Податковй блок» «АС Перегляд результатів співставлення» «Архів електронної звітності», яким не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «Век-Тор» (код за ) за період з 01.08.2014 по 31.12.2014 з контрагентам - покупцям, у звязку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, Актів приймання - передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.

Подальшим аналізом встановлено, що одним з основних постачальників ТОВ «Век- Тор» (код за ) є ПП «АНТ Ост» (код за ) за жовтень - грудень 2014 року, який декларує формування податкового кредиту від ПП «НП «Хіміч» (код за ), а одним з основних постачальником ПП «НП «Хіміч» є ПП «Інком» (код за ).

В той же час, від ДФС України отримано лист від 27.11.2014 № 12186/7/99-99-22-07-01-17 щодо аналізу імпортерів, які декларують імпорт товарів «групи прикриття» і діяльність яких підпадає до категорії «ризикових», яким встановлено, що ПП «Інком» (код за ), яке зареєстровано в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, за лютий 2014 року - вересень 2014 року імпортувало товари широкого споживання (взуття, сітчасті полотна, радіатори, вироби з чорних металів, циліндр гідравлічний для гідравлічного пресу, насоси ручні гідравлічні, кухонні електричні робочі поверхні, домкрати з недорогоцінного металу, мішки пакувальні із синтетичних текстильних матеріалів, обладнання для занять фізкультурою, тренажери, речі домашнього вжитку з полімерних матеріалів, не медичного призначення, меблі для сидіння, світильники, посуд столовий та кухонний з кам'яної кераміки, одяг, білизна постільна, труби, фітінги для труб, швейна фурнітура та інше) на загаїьну суму 105,5 млн. грн.

Проведеним Аналізом податкових декларацій, що подані посадовими особами ПП «Інком» (код за ) до органу ДПС встановлено, що податкового кредиту сформовано лише за рахунок імпортних операцій. Зазначено, що за даними баз даних ДФС, встановлено, що підприємством імпортовано ТМЦ за лютий 2014 року - вересень 2014 року на загальну суму 105.5 млн. грн., а в деклараціях з податку на додану вартість задекларовано 81.1 млн. грн.

Також встановлено, що вся номенклатура імпортованого товару не відповідає основному виду діяльності ПП «Інком» (код за ). Крім того, одноосібний засновник, директор та головний бухгалтер гр. ОСОБА_3 є одночасно керівником ще 8-ми підприємств, 6 з яких ліквідовано.

На підставі викладеного, посадовою особою податкового органу зроблено висновок, що ТОВ «Век-Тор» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

В ході проведення перевірки, враховуючи наведену інформацію щодо постачальників ТОВ «Ритейл-К» не підтверджено факти передачі товарів (надання робіт, послуг) від продавця до покупця, що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків.

У звязку з чим перевіркою взаємовідносин між ТОВ «Ритейл-К» з «Вектор Трейд» та ТОВ «Век-Тор» за періоді 2014 рік не підіверджено фактичне отримання товарів (послуг) від постачальників, однак в результатів таких взаємовідносин ТОВ «Ритейл-К» сформувало витрати за рахунок постачальника, що призвело до заниження сум податку на прибуток, що підлягають сплаті в бюджет.

На підставі Акту перевірки, відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення від 21 липня 2015 року:

- № /2934 форми «ВІ», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додатну вартість у розмірі 20 801,00 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 10 400,50 грн.

- № /2935 Форми «Р», яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (11021000) у сумі 28 083,00грн., з яких 18 722,00грн. за основним платежем та 9 361,00 грн. за штрафними санкціями.

За наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень від 21.07.2015 до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України, скаргу позивача були залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення без змін.

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно із пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункти 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються, зокрема, в окремих рядках місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.7. статті 201 Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

У свою чергу, формування податкового кредиту дає право на відшкодування сплаченого до бюджету податку на додану вартість.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів і України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи: розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, і одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 для зясування обставин реальності вчинення господарської операції судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

Щодо правового врегулювання відносин визначення податку на прибуток підприємств, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 149 Податкового кодексу України податковою базою для цілей оподаткування податком на прибуток визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

До складу валових витрат що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, входять витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З огляду на те, що відповідач зменшив суму бюджетного відшкодування з податку на додатну вартість та збільшив суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на підставі висновків Актів перевірок, Актів звірок та податкової інформації по контрагентам позивача та по контрагентам контрагентів позивача, судом досліджено дане питання і встановлено наступне.

ТОВ «Ритейл-К» до перевірки було надало наступні договори.

Договір поставки від 01.07.2013 № 069-13Р укладений між ТОВ «Ритейл-К» () Покупець та ПП «Вектор Трейд» () Постачальник та Договір поставки від 07.07.2013 № 438-14Р укладений між ТОВ «Ритейл-К» () Покупець та ТОВ «Век-Тор» () Постачальник.

Дані договори за своїми умовами є ідентичними, окрім терміну їх дії.

Відповідно до пункту 1.1 договорів, Постачальник зобов'язується замовленню Покупця поставляти товар, а Покупець зобовязується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов Договору (продукти харчування, напої, тютюнові вироби фармацевтичні товари та інше).

Згідно із пунктом 1.2 договорів, предметом поставки, відповідно до умов договору є товар, асортимент та ціна якого визначається у Специфікаціях (прас-листах), які підписуються Сторонами в момент підписання Договору та надсилаються Покупцю по e-mail в форматі електронного документу не пізніше дня підписання Договору, оформленого згідно вимог викладених у Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до пункту 2.1 договорів, Постачальник зобов'язується прийтгяи від Покупця замовлення на поставку товару та здійснювати - поставку товару на умовах DDP згідно «Інкотермс 2010» - рампа складу Покупця за адресою погодженою Сторонами в замовленні силами, транспортом та за рахунок Постачальника.

Пунктом 2.5 договорів передбачено, що постачальник зобовязаний вказувати у всіх документах, повязаних з постачанням товару, у тому числі в рахунку-фактурі, товарній (товаро транспортній) накладній, податковій накладній та інших товаросупроводжувальних документах своє найменування, номер та дату договору, згідно реєстрації покупця, код (артикул) Постачальника, код артикул виробника, коди товарів, що поставляються, у тій же послідовності, у якій вони зазначені в замовленні Покупця.

Відповідно до Розділ 5 договрів, «Ціна товару та порядок розрахунків»:

Загальна сума Договору складає сума товару, отриманого Покупцем по всім товарним накладним.

Ціна за товар включаю в себе фактичну вартість, витрати з пакування, вантажно- розвантажувальні роботи і транспортної доставки на територію Покупця.

Роздрібні ціни на реалізацію товару встановлюються покупцем самостійно.

Оплата за товар здійснюється після реалізації товару Покупцем третім особам через власну торгіведьну мережу не пізніше 7 банкіських днів з дати реалізації товару.

Відповідно до Розділу 7 договорів, термін дії договору від 01.07.2013 № 069-13Р до 31.12.2014, а термін дії договору від 07.07.2013 № 438-14Р до 31.12.2015. Дія договорів автоматично подовжується на наступний календарний рік якщо жодна іх сторін не попередить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом одного місяця до закінчення дії договору.

На підтвердження виконання умов договору від 01.07.2013 № 069-13Р позивач надав до матеріалів справи наступні документи:

- копію протоколу узгодження розбіжностей до Договору поставки № 069-13Р від 01.07.2013;

- копії податкових накладних (а.с. 68-83 Том II);

- копії Актів звірки взаємних розрахунків між позивачем та ПП «Вектор Трейд» (а.с. 12-15 Том II);

- копії видаткових та товарно транспортних накладних (а.с. 16-67 Том II).

Розрахунки з ПП «Вектор Трейд» позивач здійснював у безготівковій формі, на підтвердження чого надав банківські виписки, які підтверджують перерахування на рахунок вказаного контрагента суми грошових коштів за вказаним договором (а.с. 84-119 Том II) та копії платіжних доручень (а.с. 119а - 127 Том II)

Позивач вказує, що ці документи підтверджують реальний характер вказаної господарської операції між позивачем та його контрагентом ПП «Вектор Трейд».

На підтвердження виконання умов договору від 07.07.2013 № 438-14Р позивач надав до матеріалів справи наступні документи:

- копію додатку № 1 до договору поставки від 07.07.2013 № 438-14Р, яким визначено «Вимоги щодо надання електронних документів» (а.с. 135 Том II);

- копію протоколу узгодження розбіжностей до Договору поставки від 07.07.2013 № 438-14Р (а.с. 136 - 138 Том II);

- копії податкових накладних (а.с. 142-143 Том II);

- копію Акта звірки взаєморозрахунків між позивачем та ТОВ «Век-Тор» (а.с. 139 Том II);

- копії видаткових накладних (а.с. 140-141, 144-149 Том II);

- копії товарно транспортних накладних (а.с. 150 - 156 Том II);

- копію договору оренди нежитлового приміщення площею 12 018,2 кв.м. (розташованого за адресою проспект Леніна, 259, 259/1, м. Миколаїв) від 27.12.2013 № 048, укладений між позивачем (орендар) та ТОВ «ТЦ Система» (орендодавець). З додатковими угодами до нього та Акта приймання передачі в оренду обєкта оренди (а.с. 160 - Том II).

Розрахунки з ТОВ «Век-Тор» позивач здійснював у безготівковій формі, на підтвердження чого надав копії платіжних доручень, які підтверджують перерахування на рахунок вказаного контрагента суми грошових коштів за вказаним договором (а.с. 84-119 Том II).

Позивач вказує, що ці документи підтверджують реальний характер вказаних господарських операцій між позивачем та його контрагентами ПП «Вектор Трейд» та ТОВ «Век-Тор».

Також суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки не ставить під сумнів первинні бухгалерські документи позивача на підставі яких формується суми податкового кредиту та витрат.

Щодо посилання відповідача, на не підтвердження факту передачі товарів від продавців до покупця, оскільки товарно - транспортні накладні оформлені з недоліками, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. товарно - транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат платників податку та формування сум податкового кредиту, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно - транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно - матеріальних цінностей. (Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.06.2012 № К-27230/10)

Крім того, слід зазначити, що з наданих позивачем копій товарно - транспортних накладних вбачається, що в них зазначено найменування підприємств від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, особистий підпис цих осіб та печатки підприємств.

Наведене дає підстави вважати, що надані товарно - транспорті накладні є достніми доказами на підтвердження виконання послуг по укладеним договорам.

Крім того, відповідно до листа Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 «… сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.».

Однак, податковий орган в Акті перевірки обґрунтовуючи свої висновки стосовно не підтвердження реальності господарських операцій посилається, як на основну підставу не на первинні бухгалтерські документи, а на Акти перевірок контрагентів позивача та їх контрагентів покупців і контрагентів - продавців, а саме на :

- Акт зустрічної звірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області від 19 травня 2015 року № 12/15-54-22-01/36611746 «Про результати проведення зустрічної звірки ПП «Вектор Трейд» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ПП «Таврія Плюс» (код ЄДПРОУ 31929492 ТОВ «Український Рітейл» (), ТОВ «Таврія-В» (), ТОВ «ГРУ (код за ), ТОВ «Омега» (), ТОВ «Копійка-Р» (). ВКФ «Юна-Сервіс» (), ТОВ «Контініум-Трейд» ( ТОВ «Горяц-Т» () та ТОВ «Жарник» () за жовтень 2014 року»

Відповідно до висновків якого, документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами покупцями за жовтень 2014 року.

- Податкову інформацію отриману відповідачем від ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 17.03.2015 року № 169/10-13-22-05/38205243 … щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Век-Тор» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.08.2014 по 31.12.2014».

Відповідно до якої, «співробітниками оперативного управління здійснено виїзд на податкову адресу ТОВ «Век-Тор», про що складено відповідну довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків, в якій зазначено що місцезнаходження платника податків не встановлено, що субєкт господарювання зареєстрований на осіб, які до діяльності юридичної особи або фізичної особи підприємця жодного відношення не мають…»

Станом на дату надання податкової інформації щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Век-Тор» згідно аналітичної системи «Податковий Блок» субєкт господарювання має стан - 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

У зв'язку з чим відповідач зробив висновок, що ТОВ «Век-Тор» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

- Дані проведеного аналізу згідно підсистеми АС «Податковй блок» «АС Перегляд результатів співставлення» «Архів електронної звітності», яким не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «Век-Тор» (код за ) за період з 01.08.2014 по 31.12.2014 з контрагентам - покупцям, у звязку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, Актів приймання - передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.

Подальшим аналізом встановлено, що одним з основних постачальників ТОВ «Век- Тор» (код за ) є ПП «АНТ Ост» (код за ) за жовтень - грудень 2014 року, який декларує формування податкового кредиту від ПП «НП «Хіміч» (код за ), а одним з основних постачальником ПП «НП «Хіміч» є ПП «Інком» (код за ).

- Отриманого від ДФС України лист від 27.11.2014 № 12186/7/99-99-22-07-01-17 щодо аналізу імпортерів, які декларують імпорт товарів «групи прикриття» і діяльність яких підпадає до категорії «ризикових», яким встановлено, що ПП «Інком» (код за ), яке зареєстровано в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, за лютий 2014 року - вересень 2014 року імпортувало товари широкого споживання (взуття, сітчасті полотна, радіатори, вироби з чорних металів, циліндр гідравлічний для гідравлічного пресу, насоси ручні гідравлічні, кухонні електричні робочі поверхні, домкрати з недорогоцінного металу, мішки пакувальні із синтетичних текстильних матеріалів, обладнання для занять фізкультурою, тренажери, речі домашнього вжитку з полімерних матеріалів, не медичного призначення, меблі для сидіння, світильники, посуд столовий та кухонний з кам'яної кераміки, одяг, білизна постільна, труби, фітінги для труб, швейна фурнітура та інше) на загаїьну суму 105,5 млн. грн.

Проведеним Аналізом податкових декларацій, що подані посадовими особами ПП «Інком» (код за ) до органу ДПС встановлено, що податкового кредиту сформовано лише за рахунок імпортних операцій. Зазначено, що за даними баз даних ДФС, встановлено, що підприємством імпортовано ТМЦ за лютий 2014 року - вересень 2014 року на загальну суму 105.5 млн. грн., а в деклараціях з податку на додану вартість задекларовано 81.1 млн. грн.

Також встановлено, що вся номенклатура імпортованого товару не відповідає основному виду діяльності ПП «Інком» (код за ). Крім того, одноосібний засновник, директор та головний бухгалтер гр. ОСОБА_3 є одночасно керівником ще 8-ми підприємств, 6 з яких ліквідовано.

З даного приводу суд зазначає, що в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 зазначено, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

В той же час, з Акта перевірки від 09.07.2015 № 1517/10-16-22-01/38274224 вбачається, що інформація стосовно того, що ТОВ «Век-Тор» має стан 9 ( відсутнє за місцезнаходженням) було встановлено в березні 2015 року, що у свою чергу не може доводите те, що в жовтні грудні 2014 року ТОВ «Век-Тор» не здійснювало господарську діяльність.

Крім того, в Акті перевірки (а.с. 31 Том II) вказано, що остання звітність по ПДВ ТОВ «Век-Тор» подана за січень 2015 року № НОМЕР_2 від 20.02.2015.

Оскільки, податковим органом не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача на момент господарських операцій відповідно до укладених договорів від 07.07.2013 № 438-14Р та від 01.07.2013 № 069-13Р не мали цивільну правоздатність та не були платниками податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств та враховуючи наявність всіх первинних бухгалтерських документів, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Век-Тор» і ПП «Вектор» несуть реальний характер.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, висновок податкового органу про відсутність реальності правочинів, укладених між позивачем та контрагентами, суд вважає безпідставним та таким, що ґрунтується виключно на припущеннях посадових осіб податкового органу.

Таким чином, на момент укладання правочину та його виконання позивачем та його контрагентами, було дотримано усіх вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії первинних бухгалтерських документів, які дають змогу вважати про реальність здійснення господарської діяльності позивача та його контрагента.

Відтак, у ході судового розгляду справи позивачем спростовано висновки відповідача щодо відсутності реальних операцій, шляхом надання належних та допустимих доказів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за вказаними договорами.

Згідно первинних бухгалтерських документів та податкових накладних позивачем правомірно включено відповідні суми до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди, сформовано суму бюджетного відшкодування та визначено суми витрат.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, в свою чергу, жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятих оскаржуваних податкових - повідомлень рішень суду не надав. Доводів позивача відповідач належним чином не спростував.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що висновки викладені в Акті перевірки не відповідають дійсності, не мають доказової сили за відсутності доведення факту нереальності господарських операцій та є лише носіями певної інформації, яка є суто субєктивною думкою податкових органів.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління .

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, обовязку доказування правомірності спірного рішення не виконано та не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та витрат.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність відповідачем безтоварності операцій за укладеними договорами між позивачем та його контрагентами за перевіряємі періоди; правомірності сформованого податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами, віднесеня до витрат сум по таким господарським операціям та сформованих сум бюджетного відшкодування з ПДВ; суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1218 грн. 00 коп., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області № /2934 від 21.07.2015 та № /2935 від 21.07.2015.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ритейл-К» сплачений ним судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.