Справа № 750/2863/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2863/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.04.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом про:

визнання дій по закінченню виконавчого провадження без виконання рішень судів у повному обсязі незаконними;

визнання неправомірними та скасування постанов державних виконавців про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2016 року ВП № 32321610, від 14.03.2016 року ВП № 32385237, від 18.02.2016 року ВП № 38474794, від 18.02.2016 року ВП № 42270658;

заборону відповідачам та їх виконавцям закінчувати виконавчі провадження без виконання рішення суду в повному обсязі ВП № 32321610, 32385237, 38474794, 42270658, 45132342, 45105585.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними та скасовано постанови державних виконавців про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2016 року ВП № 32321610, від 14.03.2016 року ВП № 32385237, від 18.02.2016 року ВП № 38474794, від 18.02.2016 року ВП № 42270658. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області подали апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції в частині задоволення позову та просять постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому посилаються на те, що у виконавчих провадженнях № 32385237, № 32321610, № 42270658, № 38474794, в яких прийняті оскаржувані постанови, державним виконавцем були вчинені всі дії, передбачені ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується матеріалами справи, а тому подальше перебування виконавчого листа на виконанні у державного виконавця не призвело б до виконання судового рішення, оскільки всі визначені законом заходи ним вже було вчинено, а на виконання будь-яких інших заходів він не уповноважений.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановами державного виконавця Данілевського О.М. від 03.03.2016 року закінчено виконавче провадження № 32321610; від 14.03.2016 року закінчено виконавче провадження № 32385237.

Постановами державного виконавця Постилякової М.Б. від 18.02.2016 року закінчено виконавче провадження № 38474794 та № 42270658.

Підставами для закінчення у кожному випадку була неможливість виконання рішення суду без участі боржника.

При цьому, у кожному виконавчому провадженні вже приймались постанови про закінчення виконавчого провадження, однак усі вони були скасовані рішеннями судів.

Вирішуючи питання про законність спірних постанов, колегія суддів виходить з наступного.

Аналіз ст.ст. 1, 5, 11, 24, 36, 76 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави прийти до висновку, що при виконанні рішень суду зобов'язального характеру у разі невиконання боржником такого рішення державний виконавець повинен вжити усіх вищезазначених заходів та переконатися, що виконання судового рішення є неможливим, а подальше перебування виконавчого листа на виконанні у державного виконавця не призведе до виконання судового рішення, оскільки всі визначені законом заходи вже було вчинено, а на виконання будь-яких інших заходів він не уповноважений.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону передбачено, що у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Апеляційна інстанція погоджується з висновками суду першої інстанції, що державним виконавцем не було вчинено всіх необхідних дій, спрямованих на виконання судового рішення, а тому закінчення виконавчого провадження було передчасним.

Так, перш за все, варто зазначити, що згідно пункту 8 частини 1 статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За ч. 3 ст. 49 Закону державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення

Однак, з матеріалів справи чітко вбачається, що після відновлення виконавчих проваджень у зв'язку із скасуванням постанов про їх закінчення жодних виконавчих дій не вчинялось. Так, штрафи за невиконання рішення суду на момент винесення державними виконавцями постанов про закінчення виконавчого провадження не були застосовані. Рішення ж суду залишилось невиконаним в частині виплати коштів позивачу.

Більше того, Управлінням ДВС не було надано належних та допустимих доказів щодо результатів розгляду подань (повідомлення про злочин в порядку статті 214 КПК України) про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб боржника за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 КК України. При цьому, в справі наявні лише самі подання від 25.12.2014 року, від 26.01.2015 року, від 24.07.2014 року, від 24.07.2014 року без відмітки про їх отримання або доказів направлення та отримання органами МВС України.

Таким чином, державними виконавцями не були виконані усі необхідні дії, не було вжито вичерпних заходів, що передбачені законом та передують винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому такі постанови є протиправними та перешкоджають виконанню судового рішення, оскільки прийняті без належних ґрунтовних підстав.

В посилення своєї правової позиці, судова колегія звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.04.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.