Справа № 2а-7375/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7375/11 Головуючий у 1-й інстанції: Тиханський О.Б.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 01 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області про визнання дій протиправними та про зобов'язання провести перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 01 липня 2011 року позов задоволено.

На зазначене рішення суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження за правилами ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), то апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно зі ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком.

На звернення позивача із заявою щодо роз'яснення підстав застосування при проведенні перерахунку пенсії у 2010 році показника середньої заробітної плати за 2007 рік, пенсійний орган листом від 07.06.2011 № 4832/Д-4 повідомив, що перерахунок пенсії проведено у відповідності до вимог чинного законодавства із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач має право на перерахунок пенсії за віком згідно із статтями 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески.

Надаючи правову оцінку обставинам справи з урахуванням висновків суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Редакція частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відновлена рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, згідно з яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зміни, внесені до неї підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Визнана неконституційною норма вказаного Закону передбачала можливість перераховування пенсії із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Проте, відновлена норма абзацу 3 частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті цього 40 Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому термін "обчислення пенсії" у правовому розумінні слід вважати тотожним терміну "призначення пенсії", а не перерахунку.

Отже, при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене.

Правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями.

За змістом вказаних норм Закону правила частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина друга цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік, відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Наведений висновок відповідає правовій позиції неодноразово висловленій Верховним Судом України, зокрема у постановах від 20 березня 2012 року, від 4 березня 2014 року, від 14 жовтня 2014 (справи № 21-62а12, № 21-26а14, № 21-443а14) та ін., який, за вказаних правовідносин та нормативного регулювання, констатував відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, так і показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік.

Відповідно до першої частини статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Враховуючи пріоритетність законів над підзаконними актами, колегія суддів вважає, що зазначена норма, не підлягає застосуванню, оскільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, не передбачений, а тому, не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії.

Отже, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік відсутні.

На думку колегії суддів, приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, визначених статтями 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, який ухвалив рішення з порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу позивач звертає увагу апеляційного суду на те, що згідно із абз. 3 ч.4 ст. 189 КАС України незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

З цього приводу колегія суддів відзначає, що наведена норма наразі не може бути застосована.

Поняття «оголошення судового рішення», не тотожне поняттю «проголошення судового рішення»: перше з них є загальним, а друге родовим поняттям, а саме одним із способів оголошення судового рішення.

Іншим способом оголошення судового рішення є отримання копії судового рішення. Такий спосіб оголошення судового рішення використовується і передбачений під час розгляду адміністративної справи в письмовому чи скороченому провадженні (ч.8 ст.183-2, ч.2 ст.186 КАС України), а також у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а саме проголошення вступної та резолютивної частин судового рішення (ч.2, 3 ст.186 КАС України). Такий спосіб оголошення ухвали суду також застосовується, якщо вона постановлена судом без виклику особи, яка її оскаржує (ч.3 ст. 186 КАС України).

У даному випадку оскаржувана постанова була ухвалена судом першої інстанції у порядку скороченого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що копію цієї постанови скаржник отримав лише 15.04.2016 (згідно із розпискою представника УПФ), що наразі є моментом «оголошення судового рішення» у розумінні абз. 3 ч.4 ст. 189 КАС України, тому, враховуючи те, що апеляційну скаргу подано 21.04.2016, то процесуальні наслідки пропуску річного строку, визначені названою нормою, не можуть бути застосовані.

Такий підхід щодо прийняття апеляційної скарги після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення висловлено Вищим адміністративним судом України.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 01 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсії - задовольнити.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 01 липня 2011 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.