Справа № 821/213/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/213/16
15 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

суддів: Попова В.Ф., Кузьменко Н.А.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Тараненка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Національної поліції України (далі-відповідач-1), Атестаційної комісії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 22.01.2016 року про невідповідність майора міліції ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення зі служби через службову невідповідність.

Ухвалою від 23.03.2016 року суд замінив первинного відповідача - Атестаційну комісію Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на належного відповідача - Центральну атестаційну комісію № 2 Національної поліції України (далі-відповідач-2).

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Суду пояснили, що 07.11.2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Херсонській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, отримавши відповідне звання майор поліції. 22.01.2016 року відповідачем-2 проведено атестацію працівників поліції, у тому числі позивача, за результатами якого атестаційна комісія зробила висновок про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та доцільність звільнення зі служби через службову невідповідність. Позивач вважає вказаний висновок атестаційної комісії незаконним та таким, що порушує його трудові права, з огляду на наступне. Посилаючись на статтю 57 Закону України "Про Національну поліцію" позивач зазначив, що у відповідача-1 не було передбачених даним Законом підстав для проведення атестування позивача, оскільки призначення на посаду у листопаді 2015 року відбулось з урахуванням професійних та особистих якостей ОСОБА_1 та відповідності його кандидатури вимогам до поліцейських. Також відповідачем-2 не взято до уваги позитивну службову характеристику ОСОБА_1, наявність неодноразових заохочень та медалей за сумлінну службу протягом служби в органах внутрішніх справ та відсутність дисциплінарних стягнень. При проведенні атестування відповідачем-2 порушено порядок проведення атестації, оскільки серед критеріїв, які повинні враховуватись атестаційною комісією при прийнятті рішення стосовно проходження ним атестації, відсутні будь-які підстави для визнання його таким, що займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Висновок атестаційної комісії відображає лише суб'єктивну позицію її членів, за відсутності інших об'єктивних даних щодо недостатньої кваліфікації чи неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов'язків. Позивач зауважив, що оскільки рішення відповідача-2 є підставою для винесення керівником органу поліції наказу про його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, ОСОБА_1 було прийнято рішення про звільнення зі служби за власним бажанням. У подальшому, при працевлаштуванні у позивача виникли ситуації, коли роботодавець відмовлявся приймати його на роботу в зв'язку із існуванням у інтернет мережі відомостей про результати атестування поліцейських, зокрема, про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, зважаючи на що позивач стверджує, що спірне рішення створює для нього юридичні наслідки, які порушують його права в частині реалізації права на подальше проходження публічної служби в будь-якій іншій державній установі, а тому ОСОБА_1 просить скасувати рішення (висновок) відповідача-2 від 22.01.2016р.

Представник Національної поліції України у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. № 13 о/с відповідно до п.п. 9, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" та згідно з наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 13 "Про затвердження тимчасового штату Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції" прибулого з МВС України ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Херсонській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Отже, позивача було взято на службу за окремим порядком та призначено на посаду тимчасового штату міжрегіонального територіального підрозділу. Атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що передбачено ч. 1 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію". Рішення про проведення атестування приймає голова Національної поліції. Порядок проведення атестування визначений Інструкцією про порядок проведення атестування (далі - Інструкція № 1465). Кожен поліцейський проходить тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тестування на загальні здібності та навички протягом одного дня (п. 14 розділу V Інструкції). Пунктом 10 розділу IV Інструкції № 1465 передбачені мінімальні бали, які за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест) становить 25 балів та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. Під час проведення співбесіди із ОСОБА_1 комісією були досліджені атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список. інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" та інформацію з відкритих джерел. Усі відомості зібрані у цьому опитуванні надано для розгляду атестаційними комісіями в повному обсязі. Представник відповідача-1 зазначив, що підставою для прийняття атестаційною комісію оскаржуваного рішення слугувало те, що позивачем не набрано достатньої кількості балів під час проходження тестування (професійний тест - 25 балів, тестування загальних навичок - 15 балів), а також ті обставини, що ОСОБА_1 намагався відповідати достатньо відверто, проте деякі особливо важливі питання намагався оминати (щодо отримання неправомірної вигоди; приховування злочинів, походження коштів та майна). Зону обслуговування знає погано, не може виокремити системних проблем та запропонувати метод їх подолання. Реформу не підтримує, ставиться до змін байдуже, змінюватись та відповідати новим вимогам не прагне. У зв'язку з чим за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення наявних документів, атестаційною комісією було прийняте рішення більшістю голосів (за - 5, проти - 0), що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що в свою чергу відповідає пп. 4 п. 15 розділу IV Інструкції. Викладене вище свідчить про те, що атестування ОСОБА_1 було проведене у межах наданих повноважень атестаційними комісіями та у спосіб, що передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Інструкцією № 1465. У зв'язку із наведеним просив відмовити в задоволенні позову.

Будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи Центральна атестаційна комісія № 2 Національної поліції України не забезпечила явку свого представника у судове засідання, не повідомивши про причини неявки та не надавши клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIІI (далі - Закон № 580-VIІI), яким передбачено утворення Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Вказаний Закон набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно із пунктом 9 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIІI працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону № 580-VIІI працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема, майор міліції - майор поліції.

За приписами статті 58 Закону № 580-VIІI призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Отже, прийняття на службу строково або безстроково встановлюється наказом, яким особа призначається на посаду поліцейського.

ОСОБА_1 на підставі заяви та у відповідності до вимог п. 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону 07.11.2015 року прийнятий на службу до поліції та призначений на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Херсонській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у званні майора поліції, про що видано наказ № 13 о/с (а.с.111). Вказаний наказ не містить посилання на те, що ОСОБА_1 прийнятий на службу до поліції тимчасово, тобто із визначенням строку.

Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI Закону № 580-VIІI шляхом видання наказу про призначення за його згодою, відповідно до статті 58 даного Закону він вважається призначеним на посаду безстроково.

Суд відмічає, що позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Херсонській області ДВБ НП України у званні майора поліції безстроково, незважаючи на те, що вказана посада передбачена тимчасовим штатним розписом.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 57 Закону № 580-VIІI з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри проводиться атестування поліцейських.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Таким чином, статтею 57 Закону № 580-VIІI встановлено вичерпний перелік підстав, за яких керівник поліції приймає рішення про проведення атестування стовно особи, яка згідно з наказом такого керівника призначається на посаду.

Процедура проведення атестації передбачена Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 р. № 1465 (далі - Інструкція № 1465).

Відповідно до п. 4, 5 Розділу І Інструкції № 1465 рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Так, з метою оцінки ділових, професійних та особистих якостей поліцейських, їх освітніх та кваліфікаційного рівнів, на підставі визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність наказом голови Національної поліції України від 20.11.2015р. № 210 о/с призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) та визначені заходи щодо організації її проведення передбачені пунктом 1 розділу IV Інструкції № 1465, у тому числі оголошено набір до атестаційних комісій осіб з числа народних депутатів країни, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації.

Наказом голови Національної поліції України від 22.12.2015р. № 195 затверджено персональний склад центральної атестаційної комісії Національної поліції, до якого з ініціативи голови комісії внесенні зміни наказом НП України від 28.12.2015р. № 216.

Суд критично оцінює посилання представника Національної поліції України на те, що атестування поліцейських, в тому числі ОСОБА_1, проведено з метою оцінки ділових, професійних та особистих якостей поліцейських, їх освітніх та кваліфікаційного рівнів, на підставі визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при проходженні служби, оскільки вимоги до поліцейського визначені самим Законом України "Про Національну поліцію", а проведення атестування поліцейських (як колишніх працівників органів внутрішніх справ так і призначених на службу до поліції вперше) можливе за існування однієї із трьох підстав, передбачених статтею 57 Закону № 580-VIІI, кожна з яких повинна бути пов'язана з настанням певних передумов, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням обставин, які свідчать про наявність підстав для звільнення особи, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби та інші. Відповідно такі підстави повинні бути визначені відносно конкретної особи поліцейського.

Отже, судом встановлено, що жодної з трьох підстав, які передбачені статтею 57 Закону № 580-VIІI для проведення атестування позивача не існувало.

Суд зауважує, що наказ голови Національної поліції України від 20.11.2015р. № 210 о/с як на підставу для проведення атестування посилається на мету атестування, що вказана у частині 1 статті 57 Закону № 580-VIІI, проте мета проведення атестування не створює самостійних правових підстав для її проведення, оскільки підстави для атестування чітко визначені частиною 2 вказаної статті, за відсутності такої підстави у наказі, проведення атестування є протиправним.

За таких обставин суд вважає, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених Законом № 580-VIІI підстав для його проведення.

При цьому суд, відповідно до положень ст. 244-2 КАС України щодо обов'язковості рішень Верховного Суду України з подібних правовідносин для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, враховує висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 11.03.2014 р. у справі № 21-13а14, в якій зазначено, що особами, що не відповідають займаним посадам, є не тільки працівники в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, але й особи, які порушують установлені чинним законодавством порядок і правила несення служби. До таких осіб можна віднести й осіб, які зловживали своїми правами, порушували встановлені чинним законодавством обов'язки по виконанню служби. Метою проведення атестації із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей. Поняття "службова невідповідність" і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що може охоплювати поняття "звільнення у порядку дисциплінарного стягнення". У конкретних справах мають значення фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена і за підпунктом "д" пункту 64 Положення (через службову невідповідність).

Водночас, за змістом пунктів 3, 4, 7-9 Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники, які зобов'язані проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист. Також прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Із дослідженого судом атестаційного листа, складеного на майора поліції ОСОБА_1 слідує, що позивач в органах внутрішніх справ з вересня 2005 року. У листопаді 2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Херсонській області ДВБ НП України. За період служби зарекомендував себе професійно грамотним, старанним фахівцем. До виконання обов'язків ставиться сумлінно. Має добру теоретичну підготовку, достатній досвід практичної діяльності, принциповий та наполегливий. Атестаційний лист містить також інші позитивні якості ОСОБА_1 та не містить посилань на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності протягом проходження служби в ОВС та поліції.

Разом з тим суд відмічає, що відповідний розділ атестаційного листа у порушення пункту 9 Інструкції № 1465 не містить жодних висновків безпосереднього керівника позивача.

Відповідно до пункту 10 Інструкції № 1465 атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення.

Згідно із пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Також, пункт 12 розділу IV Інструкції № 1465 закріплює, що за рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (пункт 15 розділу IV Інструкції № 1465).

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення (пункт 20 розділу IV Інструкції № 1465).

22.01.2016 року ОСОБА_1 пройдено атестування, результати якого оформлені протоколом ОП № 15.00002167.0015048 від 22.01.2016 року. Як вбачається із додатку до даного протоколу підставою для прийняття відповідачем-2 рішення про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність слугувало не набрання останнім достатньої кількості балів під час проходження тестування (професійний тест - 25 балів із максимальних 60, тестування загальних навичок - 15 балів із максимальних 60), а також ті обставини, що кандидат намагався відповідати достатньо відверто, проте деякі особливо важливі питання намагався оминати (щодо отримання неправомірної вигоди; приховування злочинів, походження коштів та майна). Зону обслуговування знає погано, не може виокремити системних проблем та запропонувати метод їх подолання. Реформу не підтримує, ставиться до змін байдуже, змінюватись та відповідати новим вимогам не прагне. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення наявних документів, відповідачем-2 прийняте одностайно (за - 5, проти - 0), що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Судом встановлено, позивач ознайомився із висновками атестування 29.01.2016 року, подавши скаргу на вказані висновки голові Центральної апеляційної атестаційної комісії, за результатами розгляду якої вказана скарга залишена без задоволення.

Вирішуючи питання законності висновків відповідача-2 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частин 3,4 статті 59 Закону рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

За змістом пункту 24 розділу IV Інструкції № 1465 за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу (пункт 28 розділу IV Інструкції № 1465).

Наказом голови Національної поліції України від 11.02.2016 р. № 92 о/с майор поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Таким чином, судом встановлено, що позивач виявив бажання припинити службу в лавах Національної поліції, що і стало підставою для його звільнення із займаної посади.

Беручи до уваги те, що звільнення позивача відбулося не на підставі рішення відповідача-2, правомірність якого оскаржується позивачем, а з його власної волі, суд вважає недоцільним надавати оцінку об'єктивності висновків атестаційної комісії, оскільки вказані висновки не були підставою для звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції.

Разом з цим суд зауважує, що згідно із пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. При цьому, відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у сфері публічно-правових відносинах.

Тобто, фізична та юридична особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що мають безпосереднє відношення до особи, яка подала адміністративний позов та які призвели до настання для такої особи певних юридичних наслідків.

Суд зазначає, що право на судовий захист, гарантоване Конституцією України (ст. 55), закріплене статтею 6 КАС України, має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що звертаючись до суду із позовом про оскарження рішення (висновків) атестаційної комісії, позивач зобов'язаний зазначити не лише в чому полягала неправомірність, на його думку, такого рішення відповідача-2, а й чим саме вказане рішення порушує його права та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на те, що позивач не довів наявність порушення оскаржуваним рішенням (висновком) саме його прав щодо проходження публічної служби, які потребують судового захисту та належними і допустимими доказами не підтвердив наявності факту що підтверджує порушення будь-яких його прав, свобод чи інтересів, підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 6, 11, 71, 72, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 червня 2016 р.

Головуюча: Кисильова О.Й.

Судді: Попов В.Ф.

Кузьменко Н.А.

кат. 12.3