Справа № 754/5649/16-а
Суддя: Ярошенко С. В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/288/16
Справа №754/5649/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2016 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Ярошенко С.В. розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просив визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті компенсації втрати частини пенсії, в зв'язку з порушенням строку її виплати, що викладена в відповіді від 04.04.16 року. Також просив суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити розрахунок та виплату позивачці компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати частини пенсії у сумі 45 763,92 грн.

Відповідачем надано суду заперечення, в яких вказувалось на те, що дії Управління відповідають чинному законодавству.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 22.02.11 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: визнані дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва щодо призначення та виплати пенсії неправомірними; зобов'язано Управління здійснити з 01.08.10 року перерахунок основної та додаткової пенсії.

В судовому засіданні встановлено, що Управлінням позивачу було проведено доплату до пенсії, що була нарахована з 01.08.10 року.

Однак, позивачу стало відомо, що відповідач, при виплаті пенсії за 2010-2011 роки, в порушення ст.4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків їх виплати" не провів виплату компенсації втрати частини доходів (пенсії).

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з листом, в якому просив провести їй виплату компенсації. 04.04.16 року листом за №6467/03/Р-301/1 позивач отримав відмову відповідача у виплаті компенсації.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов'язані із здійсненням компетенції громадян втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України, передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14 було визначено , що -

Основною умовою для виплати громадянину компенсації ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (органом УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 07.11.2012 року по справі №6-131цс12.

Управлінням, яке є суб'єктом владних повноважень не є особливою категорією, яке звільняють від обов'язку виконувати норми ч.1 ст. 244-2 КАС України, як наслідок відмова в проведенні позивачці виплати компенсації є очевидно протиправною, тому позивач просить суд визнати неправомірною відмову відповідача в виплаті компенсації втрати частини пенсії, у зв'язку з порушенням строку її виплати, що викладена в відповіді від 04.04.16 року. Отже, таке тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача, зокрема призначення позивачу заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.11 року.

Враховуючи вищевказане, на думку суду позивач має право на отримання компенсації за несвоєчасно отриману пенсію з 01.08.2010 року (відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22..02.11 року), оскільки за вказаний період позивач пенсію отримав з порушенням строку з причин незалежних від нього.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надала суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності дій Управління та бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, оцінивши за правилами, встановлені ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", ст.ст. 12, 41, 69, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії неправомірними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в період з 01.08.2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва в 10-денний строк, з дня отримання її копії, апеляційної скарги.

Суддя