Справа № 305/2123/14-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Справа № 876/10642/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Гользбергер А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.09.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов'язання затвердження документації із землеустрою,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 14.10.2014року звернувся в суд з адміністративним позовом до Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов'язання вчинення певних дій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням двадцять п'ятої сесії шостого скликання Розтоківської сільської ради від 23.09. 2014 року № 345 "Про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність", відхилено його - ОСОБА_1, прохання про затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку у зв'язку з порушенням порядку забудови ділянки та невідповідності схеми розташування земельної ділянки відносно меж суміжних землекористувачів. Вищевказане рішення вважає незаконним з наступних підстав.

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до нього - ОСОБА_1, треті особи: Розтоківська сільська рада та Інспекція ДАБК Управління Держземагенства у Рахівському районі про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17.01. 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Рахівського районного суду від 15.10. 2013 року, скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до нього - ОСОБА_1, про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування - відмовлено.

Вищевказаним рішенням апеляційного суду встановлено, що його будинок знаходиться в кінці земельної ділянки і в цьому місці ширина під'їзної дороги становить 3,2 м, один кут фундаменту будинку знаходиться на відстані 1,4 м від межі під'їзної дороги, другий кут будинку знаходиться на відстані 2,27 м від межі під'їзної дороги Вказаним графічним матеріалам відповідає кадастровий план земельної ділянки с. Розтоки.

Відстань найбільш виступаючої конструкції стіни будинку, зведеного ним, від під'їзної дороги, відповідає вимога ДБК. Вищевказане рішення апеляційного суду набуло законної сили 17.01. 2014 року. Законність та обґрунтованість вказаного рішення, підтверджена також ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 16.07. 2014 року.

З наведених підстав вважає, що у сесії сільської ради не було жодних підстав вказувати у рішенні про те, що "порушено порядок забудови ділянки та невідповідності схеми розташування земельної ділянки відносно меж суміжних землекористувачів". Також у рішенні не зазначено ким з власників сусідніх земельних ділянок, порушено межі розташування земельної ділянки та із яких мотивів та підстав сесія дійшла висновку про такі порушення, якщо рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції дані твердження спростовані та є доведеними.

Сільська рада не бажає виконувати законне рішення апеляційного суду та ухвалу Вищого спеціалізованого суду, підтвердженням цього є рішення 24 сесії 6 скликання Розтоківської сільської ради від 26.06. 2014 року, яким перенесено питання про затвердження документації на земельну ділянку ОСОБА_1 до закінчення всіх судових справи. Однак сільська рада, без жодних на те законних підстав, приймає незаконне рішення, яким відмовляє йому у затвердженні документації для визнання права власності на земельну ділянку. На підставі наведеного, просить суд рішення 25 сесії 6 скликання Розтоківської сільської ради від 23.09. 2014 року № 345 "Про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної у власність" визнати незаконним та скасувати. Зобов'язати Розтоківську сільську раду затвердити документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1

Оскаржуваною постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2014 року в задоволенні позовної заяви - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що рішенням апеляційного суду встановлено, що його будинок знаходиться в кінці земельної ділянки і в цьому місці ширина під'їзної дороги становить 3,2 м, один кут фундаменту будинку знаходиться на відстані 1,4 м від межі під'їзної дороги, другий кут будинку знаходиться на відстані 2,27 м від межі під'їзної дороги Вказаним графічним матеріалам відповідає кадастровий план земельної ділянки с. Розтоки.

Відстань найбільш виступаючої конструкції стіни будинку, зведеного ним, від під'їзної дороги, відповідає вимога ДБК. Вищевказане рішення апеляційного суду набуло законної сили 17.01. 2014 року. Законність та обґрунтованість вказаного рішення, підтверджена також ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 16.07. 2014 року.

З наведених підстав вважає, що у сесії сільської ради не було жодних підстав вказувати у рішенні про те, що "порушено порядок забудови ділянки та невідповідності схеми розташування земельної ділянки відносно меж суміжних землекористувачів". Також у рішенні не зазначено ким з власників сусідніх земельних ділянок, порушено межі розташування земельної ділянки та із яких мотивів та підстав сесія дійшла висновку про такі порушення, якщо рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції дані твердження спростовані та є доведеними.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що за змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Однак, з аналізу змісту вказаної статті вбачається, що у випадку коли у справі беруть участь інші особи, в даному випадку інший відповідач - Розтоківська сільська рада, преюдиційний характер обставин, встановлених іншим рішенням втрачається, тому в даному цивільному процесі, обставина, на яку посилається позивач як на підставу визнання рішення сільської ради, незаконним, а саме дотримання ним під час будівництва будинку вимог ДБН, підтверджуючи це тільки тим, що вказане встановлено рішенням апеляційного суду, не береться судом до уваги, оскільки в даному випадку преюдиційний характер такої обставини не має місце у зв'язку з різним суб'єктним складом учасників спірних матеріальних правовідносин та, відповідно, даного цивільного процесу.

З показів Розтоківського сільського голови встановлено, що на сьогоднішній день, самовільно збудований позивачем житловий будинок, займає частину дороги загального користування. На підтвердження вказаного, сільський голова надав суду фотознімок частини дороги, з якого чітко видно, що передня частина житлового будинку позивача частково входить та, відповідно, займає край дороги загального користування. Крім того, в матеріалах справи міститься письмове повідомлення Розтоківського сільського голови до Рахівського РВ УМВС від 27.10. 2014 року, згідно якого, інвентаризація земельної ділянки позивача містить параметри земельної ділянки, що не відповідають дійсності.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, позицій Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, КМ України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Судом встановлено, що оскаржуваним рішенням Розтоківської сільської ради № 345 від 23.09. 2014 року, прийнятим за зверненням позивача ОСОБА_1, вирішено відхилити прохання останнього про затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку позивача у зв'язку з порушенням останнім порядку забудови земельної ділянки та невідповідності схеми розташування земельної ділянки відносно меж сусідніх землекористувачів.

Позивач вказує на незаконність такого рішення, оскільки у процесі будівництва житлового будинку на земельній ділянці, яку має намір отримати у власність, ним дотримано вимоги ДБН, про що так само вказано у рішенні апеляційного суду Закарпатської області від 17.01. 2014 року.

Апеляційним судом Закарпатської області від 17.01.2014 року, встановлено ту обставину, що відстань найбільш виступаючої конструкції будинку, зведеного ОСОБА_1, від під'їзної дороги, відповідає вимогам ДБН, становить не менше 3,2 м.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2014р. набуло законної сили з моменту його проголошення, тобто 17.01.2014р.

Законність та обґрунтованість рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2014р. встановлено та підтверджено ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.07.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними . договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частина 3 ст. 2 КАС України, передбачає перелік підстав з яких адміністративні суди повинні перевіряти оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. А саме, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, протягом розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 2, 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією та іншими законами.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів.

Згідно п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Статтею 59 вказаного закону, визначені акти виконавчих органів та посадових осіб місцевого самоврядування, зокрема це рішення ради, прийняте на пленарному засіданні сільської ради. Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", «Про статус депутатів місцевих рад", передбачено, що депутати сільських, селищних, міських рад користуються правом голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради. Рішення місцевої ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість депутатів від загального складу ради.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, у сесії сільської ради під головуванням голови сільської ради не було підстав зазначати у рішенні про те, що «порушено порядок забудови ділянки та невідповідності схеми розташування земельної ділянки відносно меж сусідніх землекористувачів». Також, у рішенні сесії не зазначено ким із власників сусідніх земельних ділянок порушено межі розташування земельної ділянки та із яких мотивів і підстав сесія дійшла до висновку про такі порушення, якщо рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.07.2014р., які набули законної сили, дані твердження спростовані та є такими, що вже доведені та встановленні.

Крім того, про упередженість Розтоківської сільської ради при прийнятті рішення свідчить і та обставина, що сільська рада не бажає виконувати законне рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2014р. та ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.07.2014р., підтвердженням цього є рішення двадцять четвертої сесії шостого скликання Розтоківської сільської ради від 26 червня 2014р. №317 «Про розгляд заяви мешканця с. Розтоки, 80 ОСОБА_1М.», яким перенесено питання про затвердження документації на земельну ділянку ОСОБА_1 до закінчення всіх судових справ. Зазначене рішення сільської ради скасоване постановою Рахівського районного суду від 28.08.2014р., яка набула законної сили. Однак, всупереч судових рішень апеляційного суду Закарпатської області від 17.01.2014р., ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.07.2014р. та постанови Рахівського районного суду від 28.08.2014р., які набули законної сили, Розтоківська сільська рада без жодних на те законних підстав приймає незаконні рішення, якими відмовляє ОСОБА_1 у затвердженні документації для визнання права власності на земельну ділянку.

У відповідності до ч. 3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

В ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в судовому порядку.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої та задоволення позову частково.

Керуючись ч. 3 160, ст. ст. 195, 196, 202, 205, 206, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.11.2014 року у справі № 305/2123/14-а - скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 23.09.2014року № 345 (Про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність).

Зобов'язати Розтоківську сільську раду Рахівського району Закарпатської області розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - площею 0,0541га за адресою с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області .

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар