Справа № 805/1107/16-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 р. Справа №805/1107/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., за участю секретаря судового засідання Шташаліс О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Донецького обласного управління водних ресурсів

до Державної фінансової інспекції в Донецькій області

про визнання протиправними та скасування пунктів 1 та 5 вимоги від 14 березня 2016 року № 06-07-10-14/1088

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. від 22.04.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 за дов. від 13.05.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Донецьким обласним управлінням водних ресурсів заявлено позов Державної фінансової інспекції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування пунктів 1 та 5 вимоги від 14 березня 2016 року № 06-07-10-14/1088.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, про необґрунтованість пунктів 1 та 5 вимоги від 14 березня 2016 року № 06-07-10-14/1088, які були прийняті відповідачем з перевищенням повноважень, посилаючись на те, що диспетчер диспетчерської служби керування ОСОБА_3 деякий час залишався у м. Донецьку для того, щоб мати можливість інформувати керівництво про стан належного позивачу майна, для оперативного реагування в органи внутрішніх справ у випадках крадіжки державного майна. Також позивач зазначає, що ОСОБА_3 виконував свої посадові обовязки у м. Донецьку і після перереєстрації позивача як юридичної особи у м. Словянську, що підтверджується належними доками.

Відповідача заперечує проти позову та вважає, що на виконання Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремими підприємствами і організаціями Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, позивач перереєструвався у м. Словянську та за штатним розписом підприємства не було передбачено робочого місця, яке знаходилося б на непідконтрольній українській владі території. Також посилається на відсутність наказу про залишення диспетчера диспетчерської служби керування ОСОБА_3 на непідконтрольній території та наказу про закріплення за ним майна. Таким чином, диспетчер ОСОБА_3 не виїхав до місця знаходження підприємства, не виконував свої посадові обовязки у листопаді грудні 2014 року, а тому нарахування та виплата заробітної плати у сумі 6190 грн. 80 коп. ОСОБА_3 є незаконною.

Заслухавши пояснення представників сторін під час судового засідання, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Донецьке обласне управління водних ресурсів зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 01038743, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28 листопада 2014 року, перебуває на обліку у Словянській обєднаній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Судом встановлено, що відповідачем у період січень-лютий 2016 року була проведена позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Донецького обласного управління водних ресурсів за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року, на підставі якої було складено акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Донецького обласного управління водних ресурсів за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року від 9 лютого 2016 року № 07-17/004 (далі акт ревізії віл 9 лютого 2016 року).

Відповідно до висновків акту ревізії від 9 лютого 2016 року встановлено, що диспетчеру диспетчерської служби керування 1 категорії ОСОБА_3, який не виїхав на контрольовану Україною територію з 18 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року виплачувалася заробітна плата без виконання своєї діяльності за місцем реєстрації Донецького обласного управління водних ресурсів на підконтрольній території органам влади України та без складання документації щодо виконання своїх службових обовязків, що є порушенням пункту 4 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремими підприємствами і організаціями Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, пункту 1.3 Положення про Донецьке обласне управління водних ресурсів, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 21 листопада 2014 року № 131 та пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1996 року, пунктів 2.15, 2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженому наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, що призвело до зайвої виплати заробітної плати в сумі 6190 грн. 80 коп. Внаслідок допущенного порушення завдано матеріальної шкоди управлінню на суму 8438 грн. 06 коп., в тому числі 2247 грн. 56 коп. єдиний соціальний внесок.

За результатами ревізії від 9 лютого 2016 року відповідачем була складена вимога від 14 березня 2016 року № 05-07-10-14/1088, якою встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії від 9 лютого 2016 року, а саме оскаржувані пункти 1, відповідно до якого відповідач вимагає опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, у встановленому законодавством порядку, та пункт 5, відповідно до якого позивачу необхідно надати принципову оцінку посадовим особам, які допустили порушення чинного законодавства та розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб та їх відповідності займаним посадам, а також застосувати заходи дисциплінарного впливу до посадових осіб, з вини яких допущені фінансові порушення звільнення.

Факт знаходження ОСОБА_3 у м. Донецьку та відсутність виконання ним посадових обовязків у м. Слов'янську за новим місцезнаходженням позивача як юридичної особи та роботодавця не є спірною обставиною між сторонами, внаслідок чого не підлягає доказуванню відповідно до частини 3 статті 72 КАС України.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1996 року № 996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремими підприємствами і організаціями Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обовязки.

Аналізуючи дану норму, суд зазначає, що умовами виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ є по-перше, переміщення такої установи на контрольовану територію та продовження її функціонування, по-друге, виконання працівниками своїх обовязків, а отже, і фактичне переміщення працівників такої установи на контрольовану територію.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності. невідкладне інформування Міністерства фінансів про зміну місцезнаходження бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, які переміщені з тимчасово неконтрольованої території.

Згідно з пункту 2.15 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

Відповідно до пункту 2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», у разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради).

Судом встановлено, що на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» Донецьке обласне управління водних ресурсів було переміщено з м. Донецька до м. Словянська за адресою пров. Соляний, 6, що підтверджується наказом Державного агентства водних ресурсів України від 19 листопада 2014 року № 130 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28 листопада 2014 року.

Як зазначає позивач в позовній заяві, після переміщення до м. Словянська працівники продовжували виконувати свої посадові обовязки у Донецькій області. У звязку з тим, що у м. Донецьку залишилось майно, позивачем було вирішено, що диспетчер диспетчерської служби ОСОБА_3 деякий час ще буде залишатись у м. Донецьку, щоб мати можливість інформувати керівництво про стан належного позивачу майна для оперативного реагування в органи внутрішніх справ у випадках крадіжки державного майна. Суд зазначає, що при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази про залишення ОСОБА_3 на непідконтрольній українській владі території та закріплення за ним майна позивача, його матеріальну відповідальність, зокрема, накази, договір про матеріальну відповідальність, внесення змін до його посадової інструкції тощо. Судом встановлено, що відповідно до табеля обліку використання робочого часу за листопад та грудень 2014 року ОСОБА_3 проставлялися відмітки виходу на роботу, за листопад у кількості 20 виходів та за грудень у кількості 23 явки. Оплата проведена відповідно до табелю обліку використання робочого часу, а саме: листопад 2014 року у сумі 2211 грн., за грудень 2014 року 5624 грн. 64 коп., що також підтверджується платіжними дорученнями від 10 грудня 2014 року № 298 від 17 грудня 2014 року № 303, від 22 грудня 2014 року № 311. В той же час, ОСОБА_3 жодного разу не з'явився у м. Слов'янську, не виконував будь-яких обовязків за місцем знаходження установи, що не заперечувалося представником позивача під час судового розгляду справи. Наказом від 15 грудня 2014 року № 78о ОСОБА_3 був звільнений за угодою сторін з 31 грудня 2014 року.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Положення про Донецьке обласне управління водних ресурсів від 26 листопада 2014 року, затвердженого наказам Державного агентства водних ресурсів України від 21 листопада 2014 року № 131, основними завданнями позивача є реалізація у межах Донецької області (крім тимчасово неконтрольованої території) державної політики щодо розвитку водного господарства і гідротехнічної меліорації земель, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів,експлуатації загальнодержавних і міжгосподарських меліоративних систем.

Відповідно до посадової інструкції диспетчера диспетчерської служби керування 1 категорії ОСОБА_3, наявної в матеріалах справи, до його повноважень входить збір та реєстрація оперативної інформації про роботу меліоративних систем і водних обєктів в зоні діяльності обласного виробничого управління меліорації і водного господарства з обовязковою його розшифровкою, забезпечення прийняття та своєчасне передання інформації щодо стану меліоративних систем і водних обєктів про обстановку на них в цілому по області від міжрайонних управлінь водного господарства, тощо.

Суд зазначає, що свої посадові обовязки ОСОБА_3 в повному обсязі міг виконувати на території м. Словянська за місцезнаходженням установи (позивача), оскільки всю інформацію щодо стану меліоративних систем і водних обєктів диспетчер отримував з водних господарств (обєктів), які знаходяться на контрольованій українській владі території, що підтверджено наявними в матеріалах справи листами, поясненнями Кризового центру Держводагенства та доповідними записками працівників позивача, поясненнями представника позивача. Зокрема, в доповідній записці начальника відділу використання водних ресурсів та моніторингу вод від 17 листопада 2014 року зазначається, що ведення журналу та фіксація інформації необхідна безпосередньо у м. Слов'янську та з січня 2015 року журнал обліку (звітності) вівсі у м. Слов'янську та позивач не довів суду по-перше, необхідність ведення такого журналу у м. Донецьку у листопаді-грудні 2014 року, по-друге, журнал обліку з м. Донецька наданий суду не був, так само як і ревізорам під час ревізії. Стосовно посилання позивача на необхідність виконання обовязків ОСОБА_3 у м. Донецьку саме для збереження документів установи та її майна, суд, як зазначено вище, встановив відсутність будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження такої обставини та взагалі наявність таких обовязків у даного працівника.

Отже, позивачем не була дотримана друга обовязкова умова для виплати заробітної плати працівнику, а саме виконання посадових обовязків після переміщення бюджетної установи, в якій він працював, на контрольовану територію.

Стосовно посилання позивача на неправомірність спірного пункту 5 вимоги від 14 березня 2016 року суд зазначає, що відповідач вимагає від позивача надати принципову оцінку посадовим особам, що допустили порушення, та розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність спірних пунктів оскаржуваної вимоги та в порядку частини 2 статті 71 КАС України, та відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Донецького обласного управління водних ресурсів до Державної фінансової інспекції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування пунктів 1 та 5 вимоги від 14 березня 2016 року № 06-07-10-14/1088, відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 червня 2016 року. Постанова у повному обсязі складена 15 червня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.