Справа № 383/166/16-а
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/166/16-а
Провадження №2-а/383/13/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бондаренко В.В.

з участю:

секретаря - Оверченко Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - голови Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області Червоняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про скасування рішень суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в якому просила скасувати рішення сорок четвертої сесії Кетрисанівської сільської ради шостого скликання «Про відмову в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 по АДРЕСА_1» від 02 вересня 2015 року №396 та рішення четвертої сесії Кетрисанівської сільської ради сьомого скликання «Про відмову в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 по АДРЕСА_1» від 17 грудня 2015 року №42.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно договору купівлі-продажу комплексу будівель укладеного між нею та ОСОБА_4 08 грудня 2010 року є власником комплексу будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1046,0 кв.м.

У 2015 році позивач подавала заяви до Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району про надання у власність, у межах норм безоплатної передачі, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1046 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, оскаржуваними рішеннями Кетрисанівської сільської ради від 02 вересня 2015 року №396 та від 17 грудня 2015 року №42 відмовлено їй в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення селянського господарства за вищевказаною адресою.

Вважає, що Кетрисанівська сільська рада Бобринецького району незаконно прийняла оскаржувані рішення з наступних підстав. Так, земельна ділянка фактично перебувала у користуванні позивача за тим розміром, який вказано в договорі купівлі-продажу. Відповідачем не враховано, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань виростання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В оспорюваному рішенні взагалі відсутні посилання на підставу відмови у задоволенні заяви позивача. Крім того, вважає незаконним посилання відповідача, що вказана земельна ділянка відноситься до земель для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, інших будівель громадської забудови, оскільки згідно норм Земельного кодексу України земельні ділянки, які знаходяться під об'єктом нерухомості, які знаходяться у власності громадян до їх оформлення у власність перебувають у користуванні громадян.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснивши, що договір оренди між позивачем та відповідачем не укладений, а тому рішення від 29 липня 2011 року №57 значення не має. В судове засідання 12.05.2016 року не з'явився надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача.

Представник відповідача голова Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області - Червоняк О.В. позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення, надавши суду письмові пояснення про те, що земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 використовує для ведення комерційної діяльності. З 2013 року на вказаній земельній ділянці відкрито магазин по продажу промислових та продуктових товарів ″Гермес″, ведеться комерційна діяльність. З вказаних підстав сільська рада відмовила у наданні позивачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с. 34-35). Крім того пояснив, що технічну документація на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу в оренду була повернута її власнику, однак позивач відмовилась від укладення договору оренди у зв'язку з незгодою з розміром орендної плати. В судове засідання 12.05.2016 року не з'явився надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

ОСОБА_3 купила у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу комплекс будівель від 08 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5, за реєстровим №849, комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельні ділянці площею 1046,0 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 8-11).

Згідно листа обласного комунального підприємства ″Кіровоградське обласне об'єднання бюро технічної інвентаризації″ від 12.05.2016 року №4 за даними Бобринецької дільниці Кіровоградської ООБТІ інвентарна справа на нерухоме майно за адресою: вул. Комсомольска №24 в с. Кетрисанівка Бобринецького району відсутня і інвентаризація не проводилася (а.с. 75).

Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Бобринецькому районі від 12.05.2016 року №9-28-99.5-424/15-16 інформація на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 відсутня в зв'язку з чим надати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Бобринецького району Кіровоградської області не є можливим. Проект відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування інших будівель торгівлі загальною площею 0,1610 га за адресою АДРЕСА_1 у відділі відсутній (а.с.76).

За заявою позивача від 7.07.2011 року пунктом 1 рішенням сьомої сесії Кетрисанівської сільської ради шостого скликання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки під споруди на території Кетрисанівської сільської ради гр. ОСОБА_3» від 29 липня 2011 року №57 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель запасу Кетрисанівської сільської ради, категорія земель: забудовані землі - землі комерційного призначення, в оренду громадянці ОСОБА_3, терміном на 49 років, загальною площею 1046,0 кв.м., в тому числі під забудовою 463,9 кв.м., господарський двір 282,1 кв.м., для ведення комерційної діяльності, за адресою АДРЕСА_1. (а.с.36, 37).

Пунктами 1, 2 рішення чотирнадцятої сесії Кетрисанівської сільської ради шостого скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 в оренду на території Кетрисанівської сільської ради» №134 від 18 травня 2012 року затверджено проект відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 в оренду строком на 49 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови загальною площею 0,1610 га за адресою АДРЕСА_1 та передано гр. ОСОБА_3 вказану земельну ділянку в оренду строком на 49 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (а.с. 38).

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою.

Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку (Правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 8 квітня 2015 року в справі №6-32цс15).

Отже, суд приходить до висновку, що земельна ділянка загальною площею 0,1610 га за адресою АДРЕСА_1 за вищевказаними рішеннями відповідача з видами використання призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови в межах категорії землі житлової та громадської забудови. Вказані рішення №57 від 29 липня 2011 року та №134 від 18 травня 2012 року недійсними не визнані та є чинними.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 168-1 цього Кодексу. (абзац 5 ч.3 ст.20 ЗК України).

Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок може здійснюватись виключно відповідно до вимог закону та у встановленому порядку, порушення якого має наслідком скасування таких розпоряджень (стаття 21 ЗК України).

19 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області з клопотанням про передання у власність, у межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1610 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Рішенням сорок четвертої сесії Кетрисанівської сільської ради шостого скликання «Про відмову в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 по АДРЕСА_1» від 02 вересня 2015 року №396 відмовлено у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3, землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, інших будівель громадської забудови, загальною площею 0,1610 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20, 41).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання сесії сільської ради від 02.09.2015 року на засідання сесії було винесено на розгляд заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на земельну ділянку у власність, де розглянувши клопотання ОСОБА_3, та враховуючи те, що земельна ділянка використовується для здійснення торгівлі, а також несплату ОСОБА_3 податків, шляхом одноголосного голосування вирішили відмовити ОСОБА_3 в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, інших будівель громадської забудови, загальною площею 0,1610 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.40).

01 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до голови Кетрисанівської сільської ради із заявою про надання згоди для розробки проекту відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1, на якій знаходиться будівля, яка належить їй на правах приватної власності (а.с. 42).

Рішенням четвертої сесії Кетрисанівської сільської ради сьомого скликання «Про відмову в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 по АДРЕСА_1» від 17 грудня 2015 року №42 відмовлено у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3, землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, інших будівель громадської забудови, загальною площею 0,1610 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21, 43).

Як вбачається з витягу з протоколу четвертої сесії сільської ради сьомого скликання від 17 грудня 2015 року на засідання сесії внесено на розгляд заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на земельну ділянку у власність та повідомлено про те, що до сесії від 02.09.2015 року вже надходило звернення ОСОБА_3 і було прийнято рішення про відмову, так як дана земельна ділянка використовується для комерційного призначення, також є документи на приміщення, для ОСГ вона надаватися не може. ОСОБА_3 вимагає встановити їй менші ставки орендної плати за землю, а також враховуючи те, що земельна ділянка використовується для здійснення торгівлі, шляхом одноголосного голосування вирішили відмовити ОСОБА_3 в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, інших будівель громадської забудови, загальною площею 0,1610 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.72).

Згідно ч.ч. 2 - 5 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.ч. 1, 2, ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Перелік категорій земель за певними видами використання, що можуть бути приватизовані визначений ч.6 ст. 118 ЗК України. Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам за певними видами використання цільового призначення визначено ст. 121 ЗК України. Однак, вказані норми не передбачають безоплатну приватизацію землі житлової та громадської забудови призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, до яких віднесена земельна ділянка, що в своїх зверненнях просить приватизувати позивач.

Відповідно до змісту ст. 20 ЗК України надання (передача) земельної ділянки громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням.

Статтями 31, 33-37 цього Кодексу встановлений правовий режим видів використання сільськогосподарських земель.

Так, згідно зі статтею 33 ЗК України громадяни можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Використання земель особистого селянського господарства здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства.

З пояснень представника відповідача, наданих в судових засіданнях, які у відповідності до вимог ст.ст. 69, 76 КАС України є самостійним доказом по справі, його письмових пояснень (а.с.34-35) та витягів з протоколів засідань сільської ради, на яких приймались спірні рішення вбачається, що в належному позивачу комплексі будівель знаходиться магазин «Гермес», де здійснюється торгівля промисловими та продуктовими товарами та ведеться комерційна діяльність.

Оскільки комплекс будівель, що належить позивачу, який використовується для здійснення торгівельної діяльності промисловими та продуктовими товарами визначає призначення використання земельної ділянки, на якій він розміщений, а використання земельних ділянок не за цільовим призначенням забороняється, спірна земельна ділянка віднесена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови в межах цільового призначення землі громадської забудови, приватизація яких ч.6 ст. 118, ст. 121 ЗК України не передбачено, а зміна її цільового призначення в установленому законом порядку (ст. 20 ЗК України) не здійснювалась, спірна ділянка до земель особистого селянського господарства не належить, суд приходить до висновку, що звернення позивача в порядку ст. 118 ЗК України про одержання безоплатно у власність земельної ділянки загальною площею 0,1610 га, розташованої в селі Кетрисанівка Бобринецького району Кіровоградської області по вул. Комсомольській, 24 (а.с.39, 42) суперечать вимогам ст. 20 ЗК України, а доводи позивача про незаконність спірних рішень з вказаних підстав є безпідставними та необґрунтованими.

Зведений акт вартості будівель та споруд (а.с.12-19) суд оцінює критично та до уваги не приймає, адже згідно листа обласного комунального підприємства ″Кіровоградське обласне об'єднання бюро технічної інвентаризації″ від 12.05.2016 року №4 за даними Бобринецької дільниці Кіровоградської ООБТІ інвентарна справа на нерухоме майно за адресою: вул. Комсомольска №24 в с. Кетрисанівка Бобринецького району відсутня і інвентаризація не проводилася (а.с. 75).

За змістом ч.1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Отже, факт не укладення договору оренди між позивачем та відповідачем щодо вказаної земельної ділянки на дійсність рішенням сьомої сесії Кетрисанівської сільської ради шостого скликання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки під споруди на території Кетрисанівської сільської ради гр. ОСОБА_3» від 29 липня 2011 року №57, як і на вирішення спору по суті щодо спірних рішень не впливає, адже за правилами ст. 124 ЗК України його укладення відбувається саме на виконання рішення органу місцевого самоврядування.

Доводи сторони позивача про те, що спірні рішення не місять посилання на підставу відмови суд оцінює критично та до уваги не приймає, адже вони є рішенням колегіального органу місцевого самоврядування та містять всі реквізити і посилання на норми статей Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про землеустрій», Земельного кодексу України як підстави прийнятих рішень.

Суд оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Документальне підтвердження судових витрат відповідача по справі відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 20, 21, 31, 33-37, 116, 118, 121 Земельного кодексу України, Законом України «Про землеустрій», Законом України «Про особисте селянське господарство», ст.ст. 69-72, 76, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про скасування рішення сорок четвертої сесії Кетрисанівської сільської ради шостого скликання «Про відмову в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 по АДРЕСА_1» від 02 вересня 2015 року №396 та рішення четвертої сесії Кетрисанівської сільської ради сьомого скликання «Про відмову в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 по АДРЕСА_1» від 17 грудня 2015 року №42 - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Бондаренко