Справа № 826/23459/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання незаконним та скасування рішення від 31.07.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду міста з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати протиправним та скасувати рішення від 31.07.2014 року про оформлення набуття громадянства України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності прийняття оспорюваного рішення про скасування набуття громадянства України за територіальним походженням.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, ознайомившись із наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відповідачем було встановлено та підтверджено належними доказами наявність підстав, передбачених ст. 21 Закону України «Про громадянство України», для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивача.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.05.2014 року Головним управлінням ДМС України в місті Києві прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_6 та 27.05.2014 року - рішення про набуття громадянства України особами без громадянства - палестинськими біженцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Згодом, 31.07.2014 року вказаним територіальним органом відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України» було скасовано рішення про набуття громадянства України ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8 відповідно до пункту 121 Порядку провадження за заявами і поданнями питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджене Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, було вжито заходів щодо вилучення у цих осіб документів, які підтверджуй громадянство України.

Відповідно до наказу ДМС України від 19.06.2014 № 139 «Про проведення перевірки реалізації працівниками ГУДМС України в місті Києві положень законодавства про громадянство під час прийняття рішень про реєстрацію іноземців та осіб без громадянства громадянами України відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» у період з 19 по 24 червня 2014 року комісією у складі: ОСОБА_10, заступника Голови ДМС України - голови комісії, ОСОБА_11, директора Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України - заступника голови комісії та членів комісії: ОСОБА_12, завідувача Сектору з питань запобігання та виявлення корупції, ОСОБА_13, головного спеціаліста відділу з питань громадянства Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України, ОСОБА_14, завідувача Сектору громадянства відділу паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб УДМС України в Київській області, ОСОБА_15, начальника Голосіївського районного відділу ГУДМС України в місті Києві, здійснено перевірку реалізації працівниками ГУДМС України в місті Києві положень законодавства про громадянство під час прийняття рішень про реєстрацію іноземців та осіб без громадянства громадянами України відповідно до етапі 8 Закону України «Про громадянство України».

Перевірку проведено з відома начальника ГУДМС України в місті Києві ОСОБА_16 та керівника Подільського районного відділу Калініченка CO.

Перевіркою охоплено апарат ГУДМС України в місті Києві та Подільський районний відділ Головного управління. Здійснено перевірку за фактами набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» громадянами Сирійської Арабської Республіки:

1) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_2;

та особами без громадянства:

1) ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_3; 2) ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_4; 3) ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5; 4) ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_6; 5) ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_7; 6) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8; 7) ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_10; 8) ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_9

Заяви про набуття громадянства України були подані вказаними особами до Подільського районного відділу ГУДМС України в місті Києві.

Документальним підтвердженням факту постійного проживання зазначених осіб на території України до 24 серпня 1991 року слугували коні нібито, архівних карток прописки (Ф-16) заявників або їх батьків на території України, а саме: у Залізничному районі м. Сімферополя за тими чи іншими адресами (ОСОБА_24, ОСОБА_20, ОСОБА_22, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_6.: ОСОБА_6 та ОСОБА_17), а також рішення судів, а саме Залізничного районного суду м. Сімферополя, АР Крим та Малинівського районного суду м. Одеси про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року (ОСОБА_23: ОСОБА_19, ОСОБА_18 ).

З даного приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає слідуюче.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про громадянство України», який відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про громадянство України» визначено, що: громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Згідно ст.6 вказаного Закону громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров'я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім'ю або передачі на виховання в сім'ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства (ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України»).

Відповідно до п.1 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Заяви з питань громадянства оформлюються: про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім'я начальника головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи (п.2 Порядку).

Відповідно до п.24 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 25 Порядку встановлено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п.24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

В силу вимог ст.21 Закону України «Про громадянство України» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Згідно п.88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до ст.21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п'ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п'ятої статті 9 Закону; частина п'ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

До повноважень органів міграційної служби також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону (п.92 Порядку).

Згідно п.п.96, 97 Порядку подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом «б» пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Згідно пп.2 п.24 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31 березня 1995 року (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), паспорт/проїзний документ тимчасово затримується або вилучається також у разі його підробки, використання для вчинення кримінального правопорушення на території України чи за кордоном або припинення громадянства України.

З аналізу наведених норм законодавства України вбачається, що підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України є набуття особою громадянства шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, та повноваження щодо скасування прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України належить органам міграційної служби, якими такі рішення були прийняті.

За матеріалами перевірки ГУ ДМС України в м. Києві складено акт від 24 червня 2014 року, в якому зазначено, що позивач набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» у зв'язку з постійним проживанням на території України до 24 серпня 1991 року.

Документальним підтвердженням факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року слугували: копії архівних карток прописки (Ф-16) заявника на території України у Залізничному районі м. Сімферополя, які були наданій позивачем особисто. У копіях карток прописки зазначено, що прописка на території України здійснювалась за проїзними документами палестинських біженців, виданих у 1980-тих роках або взагалі не вказувався вид документа, а зазначався тільки його номер та орган видачі - Палестинська влада. Таким чином, встановлено, що копії карток, які нібито засвідчували прописку за документами іноземців, не узгоджувались з реаліями, а саме: прописка за документами, виданими іноземними державами, як за законодавством Радянського Союзу, так і за законодавством України не здійснювалась.

Відповідно до законодавства колишнього СРСР іноземці та особи без громадянства могли отримати прописку лише після отримання дозволу на постійне проживання, штампи прописки вносились до посвідки на постійне проживання іноземців та осіб без громадянства. Імміграційним законодавством СРСР статус біженців не надавався. Іноземці, які перебували в країнах колишнього СРСР з метою навчання чи роботи реєструвались за національними паспортами на період навчання чи роботи.

У наданих копіях карток прописки зазначено, що прописка на території України здійснювалася за проїзними документами палестинських біженців, виданих у 1980-х роках, або взагалі не вказувався вид документа, а зазначався тільки номер та орган видачі - Палестинська влада.

На підставі проведеної перевірки, з урахуванням викладених фактів, комісія дійшла висновку, що рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_2 прийняте працівниками ГУ ДМС України в м. Києві з грубим порушенням Закону України «Про громадянство України» та мають умисний характер, дії працівників призвели до незаконної легалізації на території України групи іноземних громадян вихідців з арабських країн (у тому числі й позивача), які є країнами ризикової міграції.

Згідно висновків та пропозицій за наслідками проведеної перевірки за неналежне виконання службових обов'язків із забезпечення реалізації державної політики у сфері громадянства, що призвело до незаконної легалізації на території України громадян Сирійської Арабської Республіки та осіб без громадянства - палестинських біженців, на підставі недостовірної інформації про факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, вирішено відповідальних осіб притягнути до дисциплінарної відповідальності та невідкладно розглянути питання про скасування раніше прийнятих рішень про набуття громадянства України за територіальним походженням вказаними в акті іноземцями та особами без громадянства, зокрема і позивача, та прийняти рішення відповідно до ст.21 Закону України «Про громадянство України» (а.с.29-36, а.с. 56).

Таким чином, проведеною перевіркою встановлено наявність підстав, передбачених ст.21 Закону України «Про громадянство України», для скасування рішень про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про встановлення в ході перевірки підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки ОСОБА_2 набув громадянство України за територіальним походженням на підставі ст.8 Закону України «Про громадянство України» шляхом обману, унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, про що зазначено в акті від 24 червня 2014 року, що став в подальшому підставою для прийняття рішення від 31 липня 2014 року про скасування рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 28 травня 2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2.

Таким чином, при прийнятті рішення від 31 липня 2014 року про скасування рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 28 травня 2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 та складанні висновку про визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 відповідач діяв в межах наданих йому повноважень з метою, з якою ці повноваження надано та в порядку, що передбачений діючим законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2016 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю.Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.