Справа № 815/1947/16
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1947/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства фірма «Алеко» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа Головний державний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1, про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 84 від 01.04.2016 р. та № 67 від 04.03.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.04.2016 р. директору ПП «Алеко» стало відомо про складені інспектором Каширіним Д.Ю. матеріали перевірки від 24.03.2016 р. (акт перевірки, протокол, припис від 24.03.2016 р.; постанова про накладення штрафу від 01.04.2016 р. № 84), копії яких були отримані в цей же день. При цьому спірною постановою № 84 від 01.04.2016 р. ПП «Алеко» притягнуто до відповідальності за невиконання припису від 25.02.2016 р., складеного за результатами перевірки 25.02.2016 р., із матеріалами якої директор ПП «Алеко» ознайомився лише 22.04.2016 р. При цьому вказаний інспектор будь-яких пояснень в ході перевірок від директора ПП «Алеко» та свідків, які б могли підтвердити або спростувати його висновки про допущені позивачем порушень містобудівного законодавства, не витребував. Встановлені ж в ході перевірок порушення, зокрема самовільне будівництво на земельній ділянці та невиконання вимог припису від 25.02.2016 р. не підтверджені належними доказами. Так, на думку позивача, самовільне виконання будівельних робіт (ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») посадовою особою не доведено, оскільки доказів належності земельної ділянки до комунальної форми власності в матеріалах справи немає. Саме твердження про здійснення будівництва ПП «Алеко» ґрунтується на припущеннях, а земельна ділянка з січня 2014 р. передана в суборенду. Крім того, позивачем не могли бути виконані вимоги припису від 25.02.2016 р. станом на 24.03.2016 р., оскільки директор про цей припис дізнався лише 12.04.2016 р., у зв'язку із чим й притягнення до відповідальності за це порушення є неправомірним. Зважаючи на безпідставність накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, позивач звернувся за судовим захистом.

До суду з'явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. Згідно наданих до суду заперечень, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що обидві перевірки 25.02.2016 р. та 24.03.2016 р. проводилися інспектором Каширіним Д.Ю. у присутності директора ПП «Алеко», що підтверджується здійсненою ним фотофіксацією, на якій останній і зображений. Від отримання протоколів, актів та приписів директор ПП «Алеко» відмовився, у зв'язку із чим відповідні матеріали були направлені засобами поштового зв'язку. При цьому припис від 25.02.2016 р. отриманий уповноваженою особою ПП «Алеко» 26.03.2016 р., тобто до часу розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого винесена постанова № 84 від 01.04.2016 р. Крім того, порушення виконання будівельних робіт без права на їх виконання підтверджується фотофіксацією та листами Сергіївської селищної ради від 11.02.2016 р. та від 15.02.2016 р. Інше порушення невиконання припису від 25.02.2016 р., що було встановлено в ході перевірки 24.03.2016 р., також безумовно підтверджується матеріалами перевірки, оскільки будівельні роботи зупинені не були.

Третя особа головний державний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що листом від 10.02.2015 р. № 01-16/75 (а.с.78) заступник Сергіївського селищного голови ОСОБА_2 звернувся до директора Департаменту ДАБІ, в якому зазначив, що ПП «Алеко» здійснюється самочинне будівництво другого поверху будівлі кафе «Чикаго», розташованого за адресою: вул. Чорноморська, 59, смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Будівництво здійснюється без будь-якого дозволу виконкому Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, без проекту будівництва, без відповідних погоджень служб міста. Окрім того, самовільне будівництво порушує законні права та інтереси Сергіївської селищної ради та громадян, так як земельна ділянка знаходиться в рекреаційній зоні. На підставі викладеного заявник просив терміново здійснити перевірку законності дій ПП «Алеко» та зупинити самочинне будівництво.

Листом від 12.02.2016 р. № 01-16/22 заступник Сергіївського селищного голови ОСОБА_2 звернувся до Директора Департаменту ДАБІ в Одеській області та начальника управління містобудування та архітектури Одеської обласної державної адміністрації, в якому просив вжити заходи щодо самочинного будівництва за адресою: смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 59.

25 лютого 2016 р. відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 533, направлення на здійснення позапланової перевірки № 249 від 16.02.2016 р. з підставою перевірки звернення Сергіївської селищної ради від 15.02.2016 р. № 838, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за законністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 проведено позапланову перевірку відповідності збутових об'єктів нерухомості проектній документації вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 59.

В ході перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 0,0222 га, на якій відбувається будівництво, належить Сергіївській селищній раді. Згідно договору оренди земельної ділянки від 14.03.2015 р. зазначена земельна ділянка передана ПП «Алеко» для експлуатації та обслуговування кафе «Чикаго» на 25 років. Однак ПП «Алеко» виконуються будівельні роботи з будівництва торгового павільйону та улаштування другого поверху на земельній ділянці, не відведеної для цієї мети. Також Департаментом не зареєстровано жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт.

Враховуючи вищезазначене, перевіряючий дійшов висновку про те, що субєктом містобудування ПП «Алеко» самовільно виконані будівельні роботи, чим порушено ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі вищевказаного акту перевірки 25.02.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за законністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку № 553 винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким висунуто вимогу зупинити виконання будь-яких будівельних робіт з 25.02.2016 р.; в термін до 25.03.2016 р. усунути виявлені порушення вимог містобудівного законодавства України.

Також 25.02.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за законністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким призначено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 04.03.2016 р. о 11:00 год. в приміщенні Департаменту ДАБІ в Одеській області.

За результатами розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт перевірки, припис) 04.03.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за законністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 винесено постанову № 67 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ПП «Алеко» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 49608 грн.

Крім того, 24.03.2016 р. на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки від 15.03.2016 р. № 464 з підставою перевірки виконання вимог припису Департаменту від 25.02.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за законністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 здійснено позапланову перевірку, оформлену актом від 24.03.2016 р.

В ході вищеозначеної перевірки інспектором встановлено, що будівельні роботи не призупинені, як це обумовлено вимогами припису від 25.02.2016 р., і Департамент не повідомлено про виконання вимог припису та не зареєстровано відповідних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, чим не дотримано п.4.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки також складено припис від 24.03.2016 р., яким висунуто вимогу зупинити виконання будь-яких будівельних робіт та в термін до 24.04.2016 р. усунути виявлені порушення вимог містобудівного законодавства України; протокол від 24.03.2016 р., яким розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 01.04.2016 р. о 11:00 год. в приміщенні Департаменту.

За результатами розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт перевірки, припис) 01.04.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за законністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 винесено постанову № 84 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ПП «Алеко» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 13780 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені постанови обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

З огляду на матеріали справи, перевірки проводились у присутності директора ПП «Алеко» ОСОБА_3, що підтверджується, серед іншого, фотофіксацією (а.с.94). При цьому акти перевірок, приписи та протоколи складались у його присутності, але від отримання копій матеріалів перевірок останній відмовився. У зв'язку із цим матеріали перевірок направлені засобами поштового зв'язку 29.02.2016 р. (штрихкодовий ідентифікатор 859), 25.04.2016 р. (штрихкодовий ідентифікатор 729) за адресою ПП «Алеко» (яку позивач також вказав в адміністративному позові). Припис від 25.02.2016 р. уповноваженою особою ПП «Алеко» отримано 26.03.2016 р. (а.с. 91), тобто до винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.04.2016 р. № 84. При цьому зазначений припис ПП «Алеко» не оскаржувався і на час вирішення справи є чинним.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює доводи позивача, як підставу для скасування спірних актів індивідуальної дії, щодо порушення Департаментом процедури здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Зокрема, посилання на те, що припис від 25.02.2016 р. позивачем не отримувався і про його існування позивач не знав; а також те, що інспектора, який проводив перевірку, директор ПП «Алеко» ніколи в житті не бачив та всі позначки в матеріалах перевірки про відмову від отримання їх копій не відповідають дійсності. Натомість, матеріали справи свідчать про зловживання позивачем своїми правами та ухилення від отримання копій матеріалів перевірок та від проведення у його відношенні контрольних заходів в цілому.

Крім того, з урахуванням отримання саме спірних постанов про накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності № 84 від 01.04.2016 р. та № 67 від 04.03.2016 р. відповідно 12.04.2016 р. та 22.04.2016 р., беручи до уваги звернення із даними позовними вимогами 22.04.2016 р. та 06.05.2016 р., - свідчить про дотримання позивачем встановленого ст.5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» спеціального пятнадцятиденного строку для звернення із позовними вимогами про скасування цих постанови, отже поновлення цих строків, про що просить позивач, не потребується.

З огляду на матеріали справи, 05.03.2005 р. між Сергіївською селищною радою (Орендодавець) та ПП «Алеко» (Орендарь) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого Орендодавець із забудованих земель, в т.ч., які використовуються для організації масового відпочинку населення (в т.ч.: кемпінгів, будинків для відпочинку або проведення відпусток), на підставі рішення сесії Сергівської селищної ради від 05.03.2004 р. № 261 надає, а Орендар набуває право на оренду земельної ділянки площею 0,0222 га, яка знаходиться в смт. Сергіївка за адресою: вул. Чорноморська, 59 (п.п.1.1, 1.3).

Відповідно до п.2.1.1, п.2.1.2 договору земельна ділянка передається в оренду з метою: для експлуатації та обслуговування кафе «Чикаго». Орендарю надається право проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання.

Згідно п.3.2.3 договору Орендар зобовязаний використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у пункті 2.1.1 цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного та екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.

Отже посилання в адміністративному позові на необґрунтованість висновків інспектора про належність земельної ділянки площею 0,0222 га, яка знаходиться в смт. Сергіївка за адресою: вул. Чорноморська, 59, до земель комунальної власності є безпідставними. Також позбавлені сенсу посилання на невстановлення інспектором під час контрольних заходів меж земельної ділянки і незалучення для цієї мети спеціалістів, оскільки зазначені обставини не оспорюються самим позивачем, тобто позивач не ставить під сумнів, що перевірка проводилась саме на орендованій ним земельній ділянці, надаючи при цьому відповідні документи.

При цьому суд критично оцінює посилання позивача на те, що в 2014 р. вказана земельна ділянка передана ПП «Алеко» в суборенду ОСОБА_4, як докази того, що будівництво здійснюється не ПП «Алеко». На підтвердження цього до уточненої позовної заяви додано договір суборенди земельної ділянки від 21.01.2014 р.

Порядок укладання договорів суборенди врегульований статтею 8 Закону України «Про оренду землі», яка у частині п'ятій передбачає, що договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Стаття 210 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Передбачена законом державна реєстрація укладеного між ПП «Алеко» та ОСОБА_5 договору суборенди земельної ділянки від 21.01.2014 р. здійснена не була, отже цей правочин у дійсності не є вчиненим (є нікчемним) і позивач не може посилатися на нього.

В той же час суд враховує, що позивач фактично не заперечує того факту, що на земельній ділянці в дійсності ведеться самочинне будівництво, заперечуючи при цьому лише свою причетність до нього та беззмістовно заперечуючи встановлені в ході контрольних заходів порушення.

У мотивувальній частині рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти Україна" (пункти 23 - 25) зазначено, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов'язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довід. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення.

Відповідно до пунктів 1, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктами 9, 10 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244, передбачено, що про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно ч.4 ст.41 Закону № 3038-VI, п.11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

Згідно з п.17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт щодо обєктів будівництва, що належать до ІІІІ категорій складності.

Абзацом першим пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що субєкти містобудування, які є замовниками будівництва обєктів, або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації.

Відповідно до абз.7 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі - декларація) це документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру.

Форма та порядок повідомлення державного адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 статті 4 Закону про дозвільну систему передбачено, що суб'єкт господарювання має право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі подання декларації без отримання документа дозвільного характеру, за винятком тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підготовчі роботи з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень замовник здійснює на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт.

Згідно з пунктом 8 Порядку виконання підготовчих робіт, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N 466, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Пунктом 9 Порядку виконання будівельних робіт, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N 466, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Суттю декларативного принципу є подання документу, що надається до відповідного державного органу, із зазначенням відомостей, на підставі яких він виконує певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності, що належать до його компетенції.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частинами четвертою та п'ятою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи, затвердження проектної документації, виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

За приписами статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Статтею 36 цього Закону передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Виготовлення та затвердження проектної документації врегульовано статтями 7, 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статтею 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкта і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти, залежно від категорії об'єкта будівництва, відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України "Про архітектурну діяльність", отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 вказаного Закону.

У відповідності з частиною 2 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Вирішуючи спір, суд враховує, що доводи позивача, які зводяться до тверджень про сумнівність висновків перевіряючого, жодним чином не впливають на встановлені в ході перевірок порушення, які полягають у здійсненні робіт без дозвільної документації і невиконанні припису від 25.02.2016 р., який як достовірно встановлено судом отриманий представником позивача ще 26.03.2016 р. (до винесення постанови від 01.04.2016 р.), проте позивач проти цього заперечує. В даному випадку, незалежно від категорії складності (що не є предметом спору) в межах І-ІІІ категорій, відповідним будівельним роботам Підприємства повинна була передувати реєстрація Декларації про початок виконання будівельних робіт (Додаток 2 до Порядку виконання будівельних робіт № 466).

При цьому суд вважає не заслуговуючими на увагу доводи сторони позивача про те, що інспектором не доведено, що за характеристиками будівництво відноситься до ІІ категорії складності об'єктів, оскільки в даному випадку вирішальне значення є правовий статус обєкта, який за наявною у позивача дозвільною документацією тимчасово уповноважує ПП «Алеко» користуватися земельною ділянкою для обслуговування кафе «Чикаго».

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, свідчить про обґрунтованість висновків перевіряючого, відображених у актах перевірок від 25.02.2016 р. та від 24.03.2016 р. щодо недотримання вимог ч.1 ст.34, п.4.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачена відповідальність п.4 ч.2, п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких фактичних даних, які б підтвердили ту суттєву обставину, що відображені в актах перевірок порушення ПП «Алеко» правил чинного законодавства не відповідають дійсності.

У першу чергу, це підтверджується матеріалами самих перевірок, у т.ч. фотофіксацією, в яких з боку підконтрольного субєкта жодних заперечень проти допущених правопорушень не зроблено (від підпису в акті перевірки директор відмовився). Натомість позивачем ініційовано процедуру судового оскарження в адміністративній справі, в якій позивачем висловлено правову позицію щодо відсутності будь-яких встановлених перевіркою порушень та фактично покладено обовязок доведення зворотного на субєкта владних повноважень. При цьому, жодного доказу на підтвердження своїх доводів стороною позивача не надано, а з поданих відповідачем - субєктом владних повноважень матеріалів перевірок навпаки вбачається дійсна наявність порушень законодавства у сфері регулювання містобудівної діяльності.

Обовязковою умовою визнання акта неправомірним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів. Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття чи реалізації акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Аналогічні правові позиції неодноразово висловлювались вищими спеціалізованими судами України та Верховним Судом України.

Також суд враховує, що за умови встановлення порушень субєкт містобудування повинен нести відповідальність, і процедурні порушення субєктом контролю не свідчать про відсутність порушення законодавства та не звільняють особу від відповідальності.

Крім того, суд враховує викладену в постанові від 23.04.2014 р. № К/800/2118/14 Вищого адміністративного суду України правову позицію, згідно якої порушення процедури проведення перевірки та притягнення суб'єкта будівництва до відповідальності (на чому в основному побудований розглядуваний адміністративний позов) не може бути підставою для звільнення позивача від сплати відповідних штрафних санкцій у випадку, якщо порушення ним вимог будівельного законодавства підтверджено належними та допустими доказами.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд зважає, що в силу вимог ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, що з огляду на запроваджений ст.8 Конституції України принцип верховенства права та в кореспонденції з приписами ч.1 ст.71 КАС України означає абсолютний і безумовний обовязок кожної особи, яка бере участь в адміністративній справі довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі, та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Таким чином, за результатами зясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства фірма «Алеко» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа Головний державний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1, про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Завальнюк