Справа № 805/1313/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 р. Справа №805/1313/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11:45

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Ушаковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства АТРІ до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відмови у прийнятті та реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкові накладні №1 від 11.04.2016 року, №2 від 12.04.2016 року, №1 від 06.05.2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року та квітень 2016 року, зобовязання прийняти та зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкові накладні №1 від 11.04.2016 року, №2 від 12.04.2016 року, №1 від 06.05.2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року та квітень 2016 року.

07.06.2016 року позивачем надано уточнення позовних вимог відповідно до якої просить суд зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних електронні податкові накладні Приватного підприємства АТРІ: №1 від 11.04.2016 року, №2 від 12.04.2016 року, №1 від 06.05.2016 року та податкову декларацію Приватного підприємства АТРІ з податку на додану вартість за березень 2016 року та квітень 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що існує діючий договір № 020220161 від 02.02.2016 року про визнання податкових документів з терміном дії до 14.10.2016 року. Позивачем було подано до податкового органу податкові документи, однак податковим органом було відмовлено у їх прийняті з тих підстав, що можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності. Жодних відомостей щодо розірвання договору позивач не отримував. Позивач звертався до податкового органу з проханням вжити заходи щодо поновлення роботи електронної системи з прийняття податкової звітності, однак податковим органом зазначена було проігноровано, відповіді не надано, у звязку з чим звернувся до суду.

07.06.2016 року через відділ діловодства та документообігу суду відповідач надав заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначає, що дійсно на сьогоднішній день є дійсним договір укладений між податковим органом та позивачем про визнання електронної звітності, однак позивачем не досліджені інші причини можливості відмови у прийнятті електронних документів, з яких може бути помилка працівників позивача, який відповідає за даний напрямок роботи. Для вирішенні зазначеного спору позивачем не було надано до податкового органу документів для перевірки автентичності податкових накладних в електронному вигляді. Отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог без участі представника позивача.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та з урахуванням наданих заперечень просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Приватне підприємствоАТРІ (, АДРЕСА_1), пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації з 16.06.2005 року № 1 000750, зазначене підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи.(а.с.7)

Відповідач, Державна податкова інспекція у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що 02.02.2016 року між Державною податковою інспекцією у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області та Приватним підприємством АТРІ був укладений договір №020220161 про визнання електронних документів. Предметом Договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Договір надає платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до органу ДПС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачене законом. Згідно з положеннями п. 6 договору (пп. 3) договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕПЦ, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.(а.с.11-13)

З матеріалів справи вбачається, що строк чинності посилених сертифікатів відкритого ключа з 15.10.2015 року по 14.10.2016 року, крім того, чинність договору №020220161 про визнання електронних документів, сторонами не оспорюється.

Позивачем до податкового органу було подано податкову звітність засобами телекомунікаційного звязку, а саме: податкова накладна №1 від 12.04.2016 року; податкова накладна №2 від 12.04.2016 року; податкова накладна №1 від 06.05.2016 року; податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2016 року; податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2016 року (а.с.14,20,25,32-35,40-44)

Згідно автоматично сформованих Квитанцій №1 вбачається, що документ не прийнято з наступних причин порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року № 233, а саме . Можливо,розірвано Договір про визнання електронної звітності.(а.с. 18-19,21,26,30,31)

Для вирішення питання щодо реалізації свого права на подання податкової звітності засобами телекомунікаційного звязку в електронній формі, позивач звернувся зі скаргами на неправомірні дії щодо неприйняття електронних податкових документів до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

Головним управлінням ДФС України за дорученням ДФС України розглянуто скаргу позивача та надано відповідь №2395/10/05-99-08-01-13-1 від 06.05.2016 року, в якому зазначено, що оскільки м. Краматорськ відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р віднесено до населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція та згідно п.3 розділу Договору органи ДФС не несуть відповідальність за порушення обміну інформацією, що виникло внаслідок несправності будь-яких засобів телекомунікаційного звязку, відключення та перебоїв у мережах живлення, несправності апаратних засобів платника податків та запропонували звернутися до ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлені ст. 201 ПК України та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246

Згідно п.201.2. ст.. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами п.201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг платник податку - продавець товарів/ послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладнавважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі, встановлено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі -Порядок № 1246).

У відповідності до п. 9 Порядку № 1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Отже, Порядком №1246 визначений перелік підстав для відмови у прийнятті податкових накладних до реєстрації.

Згідно п.49.3 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством

Пунктом 49.15 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Згідно пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку) ;повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту,посадових осіб платника податків;підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити:відмітка про звітування за спеціальним режимом;код виду економічної діяльності (КВЕД);код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Тобто, Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року № 233 Про надання електронної податкової звітності (далі Інструкція № 233).

Так, згідно п.2 Інструкції № 233, для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати:спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті);доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті;засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС);чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обовязковими для податкової звітності у паперовій формі.

У відповідності до пп. 7.1 п.7 Інструкції № 233, при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку: платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим ЕЦП керівника, третім ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

За відсутності у платника податків посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податків накладаються у такому порядку: першим ЕЦП керівника, другим ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

Відповідно до пп.7.6 п.7 Інструкції № 233, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго звязку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Як вбачається з матеріалів справи та відповіді ДФС України, підставою у неприйнятті податкових документів було виявлено порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року № 233, а саме . Можливо,розірвано Договір про визнання електронної звітності.

Як раніше зазначалося судом стороним не оспорюють факт чинності договору про визнання електронних документів.

Суд звертає увагу, що відповідно до умов Договору про визнання електронних документів, орган ДФС зобовязаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх компютерну обробку.

Отже, саме на відповідача покладено обовязок із забезпечення приймання від платника податків документів в електронному вигляді. У межах спірних правовідносин цей обовязок був відповідачем порушений, що призвело до необґрунтованого неприйняття податкових документів від позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у запереченнях проти позову, оскільки в межах спірних відносин, позивач дотримався свого обовязку та надіслав до податкового органу податкові накладні та податкові декларації, натомість податковий орган свого обовязку з прийняття та реєстрації зазначених податкових документів не виконав, договір про визнання електронних документів є чинним, підстави відмові у прийняті податкових документів визначені податковим органом в спірних правовідносинах не передбачені чинним законодавством.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у прийнятті податкових документів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення ефективного судового захисту пов'язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом, аналіз яких дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання його приписів.

З наведеного слідує, що поновлюючи порушене право, суд може зобов'язувати суб'єкта владних повноважень вчинити лише такі дії, які передбачені законом.

Отже, суд вважає, що належним захистом порушеного права позивача в зазначених спірних правовідносинах є зобовязання відповідача прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних електронні податкові накладні Приватного підприємства АТРІ: №1 від 11.04.2016 року, №2 від 12.04.2016 року, №1 від 06.05.2016 року та податкову декларацію Приватного підприємства АТРІ з податку на додану вартість за березень 2016 року та квітень 2016 року.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства АТРІ до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних електронні податкові накладні Приватного підприємства АТРІ: №1 від 11.04.2016 року, №2 від 12.04.2016 року, №1 від 06.05.2016 року.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти та зареєструвати податкову декларацію Приватного підприємства АТРІ з податку на додану вартість за березень 2016 року та квітень 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Приватного підприємства АТРІ судовий збір у розмірі 1 378 грн (тисяча триста сімдесят вісім) 00 коп.

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції

Суддя Христофоров А.Б.