Справа № 819/2987/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Київ К/800/11805/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Сороки М. О., Чумаченко Т. А.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування картки відмови № 209090401/2015/01058 від 07 серпня 2015 року, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати рішення відповідача - картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209090401/2015/01058 від 07 серпня 2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за результатами проведення митного контролю 08 серпня 2015 року на митному пості "Шегині" Львівської митниці ДФС оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № 209090401/2015/01058, згідно з якою позивачу як нерезиденту відмовлено в пропуску через митний кордон України транспортного засобу "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3.

Підставою для відмови у пропуску через кордон вищевказаного транспортного засобу слугувала інформація, наявна в ЄАІС ДМСУ, в якій зазначено, що даним громадянином не вивезено за межі митної території України транспортні засоби марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_2, ввезений 23 червня 2015 року, марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_1, ввезений 04 березня 2015 року та марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_4, ввезений 18 квітня 2014 року, тобто ввезено цим громадянином транспортних засобів у кількості більше однієї одиниці, а тому пропуск транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 можливий, за умови вивезення за межі митної території України вищенаведених транспортних засобів або декларування як товару в порядку, передбаченому для підприємств, у відповідності до частини другої статті 379 Митним кодексом України.

Вважаючи, що такі дії та рішення відповідача не відповідають чинному законодавству, позивач звернувсь до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08 серпня 2015 року під час проведення митних формальностей внаслідок перетину позивачем державного кордону, керуючи автомобілем "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3, посадовою особою митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС Гошовською Т. М. виявлено, що даним громадянином не вивезено за межі митної території України транспортні засоби марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_2, ввезений 23 червня 2015 року, марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_1, ввезений 04 березня 2015 року та марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_4, ввезений 18 квітня 2014 року, тобто ввезення цим громадянином транспортних засобів у кількості більше однієї одиниці.

На підставі вищевказаного суб'єктом владних повноважень видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № 209090401/2015/01058, у відповідності до якої відмовлено позивачу як нерезиденту в пропуску через митний кордон України транспортного засобу "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3.

З оскаржуваного рішення Львівської митниці ДФС вбачається, що пропуск на митну територію України транспортного засобу "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням позивача можливий за вимоги вивезення за межі митної території України транспортних засобів марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_2, ввезений 23 червня 2015 року, марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_1, ввезений 04 березня 2015 року та марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_4, ввезений 18 квітня 2014 року, або його декларування як товар в порядку, передбаченого для підприємств у відповідності до частини другої статті 379 Митного кодексу України.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки позивачем вже ввезено транспортні засоби особистого користування товарної позиції згідно з УКТ ЗЕД 8703 на митну територію України в режимі "транзит" і не вивезено їх за межі території України, а тому транспортний засіб марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3 за товарною позицією згідно з УКТ ЗЕД 8703 не можна віднести до категорії "транспортний засіб особистого користування".

Зазначена позиція була підтримана і Львівським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального права.

За приписами частини першої статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Пунктом першим статті 320 Митного кодексу України встановлено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Загальні положення щодо митних режимів містяться у Митному кодексі України, відповідно до частин першої та другої статті 71 якого вказано, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2015 року у митному режимі "транзит" в зону митного контролю пункту пропуску "Шегині" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС, з Польщі до України в'їхав автомобіль марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням позивача.

Однак, в ході митного контролю вказаного транспортного засобу і внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, з інформації, яка міститься в ЄАІС ДМС України виявилось, що даним громадянином не вивезено за межі митної території України транспортні засоби марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_2, ввезений 23 червня 2015 року, марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_1, ввезений 04 березня 2015 року та марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_4, ввезений 18 квітня 2014 року, тобто ввезено цим громадянином транспортних засобів у кількості більше однієї одиниці.

Визначення митного режиму "транзит" міститься у статті 90 Митного кодексу України та означає митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 73 Митного кодексу України умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Завершення митного режиму транзиту врегульовано у статті 102 Митного кодексу України, у частинні шостій якої передбачено, що орган доходів і зборів призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, та митної декларації або іншого документа, визначеного статтею 94 цього Кодексу, перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань державної митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту.

Згідно з частиною п'ятою статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана картка відмови № 209090401/2015/01058 прийнята у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України відповідно до частини першої статті 381 Митного кодексу України три транспортні засоби, що не відповідає пункту 60 статті 4 Митного кодексу України.

Разом з цим, позивач відмовився задекларувати транспортний засіб марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3, як товар у порядку, передбаченому для підприємств у відповідності до частини другої статті 379 Митного кодексу України.

Так, за змістом частини першої статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Пунктом 60 статті 4 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Приписами частини другої статті 379 Митного кодексу України встановлено, що пропуск через митний кордон України товарів (крім транспортних засобів особистого користування), сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують критерії, встановлені частиною першою статті 374 цього Кодексу, що ввозяться громадянами на митну територію України тимчасово або з метою транзиту, здійснюється в порядку, передбаченому для підприємств, під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення (транзит).

За такого правового врегулювання, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку, що громадяни-резиденти можуть ввозити на митну територію України у митному режимі "транзит" транспортний засіб особистого користування у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію. У разі ж ввезення на митну територію України з метою транзиту громадянами-резидентами транспортних засобів у кількості більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, їх пропуск через митний кордон України здійснюється відповідно до частини другої статті 379 Митного кодексу України в порядку, передбаченому для підприємств, під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення.

Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_1, який 04 березня 2015 року ввезений під керуванням позивача смугою руху "зелений коридор" цього ж дня був переведений на смугу руху "червоний коридор" та тимчасово розміщений на митному складі Львівської митниці ДФС, який вивезений за межі митної території України 18 березня 2015 року.

Транспортний засіб марки "FORD", реєстраційний номер НОМЕР_2, який ввезено 23 червня 2015, вивезений позивачем 27 червня 2015 за межі митної території України через контрольний пункт в'їзду-виїзду "Нова Каховка-Армянськ" Херсонської митниці ДФС.

Пунктами 3.1 і 3.2 статті 3 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" від 12 серпня 2014 року № 1636-VII визначено, що на території ВЕЗ "Крим" діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб. У межах ВЕЗ "Крим" створюється вільна митна зона, що за своїм функціональним типом є одночасно вільною митною зоною комерційного, сервісного та промислового типу згідно із статтею 430 Митного кодексу України.

При цьому, пунктом 7.1 статті 7 вищенаведеного Закону встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія розділу XII Митного кодексу України з урахуванням положень статті 9 цього Закону щодо переміщення валютних цінностей.

Так, у відповідності до статей 380, 381 Митного кодексу України тимчасово ввезені (або ввезені з метою транзиту) громадянами транспортні засоби особистого користування підлягають вивезенню за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Кодексу.

Отже, ввезення громадянами на територію ВЕЗ "Крим" транспортних засобів особистого користування, що були поміщені в митні режими "тимчасове ввезення" або "транзит" не є завершенням таких режимів і не може вважатись виконанням громадянином зобов'язання про зворотне вивезення (транзит) транспортних засобів особистого користування.

Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 367, встановлено, що контрольні пункти в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, в яких здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в'їжджають на тимчасово окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначені для перетинання державного кордону.

Як вбачається з постанови у справі про порушення митних правил № 1153/20909/15 від 19 червня 2015 року, яка міститься в матеріалах справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення строку доставки більше як на 10 діб автомобіля марки "FORD SIERRA", реєстраційний номер НОМЕР_4.

Отже, незважаючи на притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в нього наявний обов'язок щодо вивезення вищенаведеного транспортного засобу за межі митної території України.

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку, що автомобіль марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_3, який ввозився позивачем на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення або транзит, неможливо віднести до категорії "транспортний засіб особистого користування", а отже пропуск спірного автомобіля через митний кодон України повинен здійснюватися в порядку, передбаченому для підприємств при переміщенні товарів.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді М. О. Сорока

Т. А. Чумаченко