Справа № 573/305/16-а
Суддя: Терещенко О. І.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/305/16-а
Номер провадження 2-а/573/4/16
ПОСТАНОВА

іменем України

28 березня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання неправомірною відмову в поновленні виплат призначеної пенсії, зобов'язання поновити виплату призначеної пенсії,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про визнання неправомірною відмову в поновленні виплат призначеної пенсії, зобов'язання поновити виплату призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсії з 01 червня 2015 року. Також ОСОБА_1 просила поновити строк звернення з позовом до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що, починаючи з 04 травня 2011 року, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області як одержувач пенсії за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування". На час призначення пенсії і по 17 листопада 2015 року вона працювала на посаді секретаря Білопільської міської ради. З 01 квітня 2015 року відповідач припинив виплату пенсії за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування", посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015. ОСОБА_1 звернулась до відповідача з проханням поновити виплату зупиненої пенсії. Листом від 12 лютого 2016 року №2/3-1 відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії з посиланням на те, що з 01.04.2015 по 31.12.2015 встановлений особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, незалежно від часу їх призначення. Пенсіонерам, які працюють в органах місцевого самоврядування, у вкзазаний період виплата пенсій припиняється, а тому підстави для поновлення пенсії відсутні.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у відновленні виплати пенсії з 01 червня 2015 року, ОСОБА_1 просить суд відновити виплати пенсії з 01.06.2015.

Крім того, посилаючись на те, що про порушення свого права вона дізналась після отримання 12 лютого 2016 року відповіді з УПФ України в Білопільському районі, тому вважає, що строк звернення з позовом до суду нею не пропущений.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала у повному обсязі.

Представники відповідача - УПФ в Білопільському районі Годованець О.О., Тимко О.В. надали суду письмові заперечення, просили суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що на сьогоднішній день законодавчі норми, які регулюють особливі умови виплати пенсії деяким категоріям громадян, не втратили юридичної сили в зв'язку з набранням чинності Законом України від 02.03.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення". Це означає, що вони можуть та повинні застосовуватись відносно осіб, яким пенсії призначались до 01.04.2015, в тому числі і до ОСОБА_1 Також представники відповідача зазначили, що посилання позивача на положення ч. 4 ст. 37 Закону України "Про державну службу" та абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" є безпідставним, оскільки вони її не стосуються, так як вона отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування". Крім того, вважають, що суд при винесенні рішення у даній справі повинен врахувати рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 №20-рн/2011, де визначено, що у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадянина та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, представники відповідача, посилаючись на ч. 1 ст. 99 та ч. 1 ст. 100 КАС України, просили розглянути вимоги ОСОБА_1 лише з 22 серпня 2015 року, а з 01 червня 2015 року по 21 серпня 2015 року її вимоги залишити без розгляду за пропуском строку зверенння з позовом до суду, оскільки ОСОБА_1 була обізнана щодо строків та підстав невиплати їй пенсії.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, представників УПФ в Білопільському районі Сумської області Годованця О.О., Тимко О.В., дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Білопільськомуу районі Сумської області з 04 травня 2011 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». До цього часу з 20 жовтня 2004 року ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років (а.с. 32).

На час призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та по 17 листопада 2015 року ОСОБА_1 працювала на посаді секретаря Білопільської міської ради Сумської області (а.с. 12).

Також судом встановлено, що з 01 квітня 2015 року позивачу було тимчасово зупинено виплату пенсії у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ, яким внесено зміни до ч. 7 ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зокрема, визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

З 18 листопада 2015 року за заявою ОСОБА_1, у зв'язку із звільненням її з посади секретаря Білопільської міської ради, виплату пенсії за віком згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" було відновлено (а.с. 64-70).

01 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати вказаної вище пенсії з 01 червня 2015 року, посилаючись на те, що вказаний у п. 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у т.ч. спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 прийнятий не був, у зв'язку з чим із вказаної дати втратив чинність (а.с. 8-9).

12 лютого 2016 року відповідач відмовив у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року із посиланням на те, що з 01.04.2015 по 31.12.2015 встановлений особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, незалежно від часу їх призначення. Пенсіонерам, які працюють на посадах місцевого самоврядування, у вказаний період виплата пенсій припиняється, а тому підстави для поновлення пенсії ОСОБА_1 у період обіймання нею посади секретаря Білопільської міської ради з 01 квітня по 17 листопада 2015 року відсутні (а.с. 10-11).

Позивач не погодилась із відмовою відповідача у поновленні виплати пенсії, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття і незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії та інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі Закон №213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Посилаючись у позові на те, що вказаний у пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим із вказаної дати втратили чинність, а тому позивач вважає, що з 01.06.2015 перешкоди для виплати їй вказаної пенсії відсутні.

Проте, посилання ОСОБА_1 на п. 5 Прикінцевих положень Закону №213, як на підставу відновлення з 01.06.2015 виплати пенсії, є помилковими, оскільки вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої, й у тому числі призначеної на підставі Закону №1058.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №213 встановлено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином законодавчо встановлено заборону виплати з 01.04.2015 пенсій за віком, призначених відповідно до Закону №1058 особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі особам, пенсія яким призначена відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Така ж позиція викладена в постанові ВАСУ від 25 лютого 2016 року №К/800/40894/15 та ухвалі від 28 січня 2016 року №К/800/51159/15.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обаствин у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 69-71, 158 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання неправомірною відмову в поновленні виплат призначеної пенсії, зобов'язання поновити виплату призначеної пенсії відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасники процесу, які приймали участь в розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови суду, мають право оскаржити її в тому ж порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя