Справа № 599/1384/14-а
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р. Справа № 876/9401/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області, яким просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у врахуванні сум оплати праці за 1987 і 1988 роки при призначенні розміру пенсії за віком неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок його пенсії за віком з врахуванням заробітної плати за 1987 і 1988 роки згідно з наданими довідками та пропорційним розподілом по місяцях остаточних розрахунків і преміальних за вказані роки.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що стаж та розмір оплати праці позивача за 1987 і 1988 роки підтверджується трудовою книжкою та первинними документами, а також підтверджений довідками про заробіток для обчислення пенсії, виданими Кабаровецькою та Млиновецькою сільськими радами Зборівського району Тернопільської області. Оскільки сільськогосподарські підприємства, на яких працював позивач, на даний час ліквідовано, суд першої інстанції вважає, що сільські ради на підставі архівних первинних документів правомірно видали позивачу довідки про заробіток для обчислення пенсії. Правильність вказаних у довідках сум заробітної плати не оспорювалася. В свою чергу, неналежне ведення бухгалтерського обліку в колгоспах, де працював позивач, зокрема, записи в книгах обліку заробітної плати олівцем, не може обмежувати його право на гарантоване законодавством пенсійне забезпечення. За таких обставин суд дійшов висновку, що неврахування відповідачем сум оплати праці ОСОБА_2 за 1987 і 1988 роки при визначенні розміру його пенсії є неправомірним.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що зазначені позивачем періоди не враховано йому при призначенні пенсії, оскільки за результатами проведення спеціалістами Управління зустрічної перевірки достовірності довідок про заробітну сплату позивача було встановлено, що книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1987 і 1988 роки в колгоспах «Дружба» та імені ОСОБА_3, в яких працював ОСОБА_2, заповнені з грубими порушеннями Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242, а саме суми заробітної плати за березень і серпень 1987 року не відповідають утриманим внескам, а суми нарахованої заробітної плати за січень, листопад, грудень 1987 року та вересень, жовтень 1988 року проставлені простим олівцем. Також відповідач вважає, що дані довідки не можуть вважатись належними документами, які підтверджують факт виплати заробітної плати та її розмір, оскільки вони не відповідають вимогам законодавства, так як видані не підприємствами, де працював позивач, а Млиновецькою та Кабаровецькою сільськими радами, які виконують функції архівних установ і мають повноваження лише надавати довідки про заробіток для обчислення пенсії, проте не мають права видавати довідки про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії з розподілом заробітку на суми, що не перевищує коефіцієнта 5,6. Крім того, дані довідки не містять посилання на підстави виплати заробітної плати, а саме на цивільно-правові договори, нормативно-правові акти чи положення про оплату праці, якими на момент виплати особі заробітної плати було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 16.06.2014 року ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком і він перебуває на обліку та отримує пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області.

Пенсію позивачу було призначено із загального стажу роботи 41 рік 4 місяці 12 днів, однак при обчисленні її розміру не було враховано частину заробітної плати за 1987 та 1988 роки, всього 5824 крб., та не розподілено пропорційно по місяцях відповідного періоду остаточного розрахунку основної оплати праці в сумі 4821 крб. та премії в сумі 5990 крб.

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з дня її призначення з врахуванням заробітної плати за вказані роки.

Листом від 27.08.2014 року № 13/3-11 Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області повідомило ОСОБА_2 про неможливість врахування заробітної плати за вказані періоди роботи. Свою відмову відповідач обґрунтовував наступним. В ході перевірки достовірності довідок про заробітну плату спеціалістом Управління встановлено, що у книзі обліку розрахунків по оплаті праці за 1987 рік суми нарахованої заробітної плати за березень і серпень 1987 року не відповідають утриманим внескам, за жовтень всі розрахунки нарахованих та утриманих сум проведені простим олівцем; у листопаді відпускні в сумі 314,40 крб. та в грудні донарахування в сумі 2151,00 крб. прописані простим олівцем; нарахування суми оплати праці за січень 1987 року в розмірі 230,00 крб. проставлено в книзі обліку розрахунків по оплаті праці простим олівцем. Аналогічно за 1988 рік в книзі обліку розрахунків по оплаті праці суми нарахованої заробітної плати за вересень та жовтень, профспілкові внески, залишки на початок і кінець звітного місяця та підсумки по сторінці виведені простим олівцем. Довідки про заробітну плату за зазначені періоди, які надав позивач, видані Млиновецькою та Кабаровецькою сільськими радами, які виконують функції архівних установ і не мають повноважень видавати такі довідки.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність даної відмови відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно з ст. 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Така ж норма міститься в п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як встановив суд, до 13.01.1987 року ОСОБА_2 працював у колгоспі «Дружба» (с. Млинівці Зборівського району Тернопільської області), а у зв'язку з ліквідацією цього колгоспу з 1987 року він працював у колгоспі ім. Лесі Українки (с. Кабарівці Зборівського району Тернопільської області).

Для призначення та перерахунку пенсії позивач надав довідку від 05.05.2014 року № 270 про заробітну плату за 1987-1990 роки в період роботи в колгоспі ім. Лесі Українки, видану Кабаровецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області, та від 08.08.2014 року № 54 про заробітну плату за січень 1987 року в період роботи в колгоспі «Дружба», видану Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області

Зазначені довідки були видані сільськими радами в звязку з тим, що на час подання позивачем документів для призначення пенсії колгоспи ім. Лесі Українки та «Дружба» були ліквідовані без правонаступників.

Твердження відповідача про те, що дані довідки не можуть враховуватись при обчисленні пенсії, оскільки видані не підприємствами, де працював ОСОБА_2, а сільськими радами, які виконують функції архівних установ і мають повноваження лише надавати довідки про заробіток для обчислення пенсії, проте не мають права видавати довідки про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії з розподілом заробітку на суми, колегія суддів вважає помилковим і не бере до уваги з таких підстав.

Відповідно до п. 2.10 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, для призначення (перерахунку) пенсії подається довідка про заробітну плату встановленої форми. Така довідка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то необхідні довідки видаються правонаступниками цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Таким чином, відповідно до змісту наведеної норми сільські ради як архівні установи мають повноваження видавати довідки про заробітну плату для призначення та перерахунку пенсії у випадку ліквідації підприємств та установ та відсутності їх правонаступників.

При цьому, даною нормою не встановлено обмеження виду та обсягу інформації про заробітну плату (складники, порядок розподілу сум тощо), яку отримувала особа, а також передбачено можливість видачі довідки не за встановленою формою на підставі даних, наявних в архівних фондах.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Кабаровецька та Млиновецька сільська ради Зборівського району Тернопільської області правомірно видали ОСОБА_2 зазначені вище довідки про заробітну плату для обчислення пенсії на підставі архівних документів.

Щодо доводів відповідача про оформлення з порушенням вимог законодавства книг по оплаті праці працівників у колгоспах «Дружба» та ім. Лесі Українки (заповнення простим олівцем) колегія суддів зазначає наступне.

Як встановив суд, підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами, у книгах по оплаті праці працівників колгоспу «Дружба» за 1987 рік та колгоспу ім. Лесі Українки за 1987-1988 роки, оригінали яких суд першої інстанції оглянув в судовому засіданні, а копії витягів з цих книг наявні в матеріалах справи, суми заробітної плати ОСОБА_2 як і інших працівників цих колгоспів за січень 1987 року під час роботи у колгоспі «Дружба» та за 1988 рік під час роботи у колгоспі ім. Лесі Українки частково записані простим олівцем.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, простим олівцем вказано лише остаточну суму, а інші суми, які входять до структури заробітної плати, зазначені кульковою ручкою і відповідають остаточній сумі.

Правильність нарахування заробітної плати підтверджується також іншими документами, а саме інвентарною книгою, трудовою книжкою, трудовим описом, де зазначені суми нарахованої позивачу заробітної плати за 1987-1988 роки.

Також колегія суддів враховує, що підставою для виплати позивачу заробітної плати та преміальних було Положення про оплату праці і преміювання колгоспників, керівників та спеціалістів колгоспу імені ОСОБА_3, копія якого є в матеріалах справи.

Крім того, як правильно встановив суд першої інстанції, невідповідність сум заробітної плати за березень і серпень 1987 року утриманим внескам пояснюється тим, що у той період страхові внески нараховувалися не персонально, а від суми фонду заробітної плати в цілому по підприємству.

Правильним є і висновок суду першої інстанції про те, що неналежне ведення бухгалтерського обліку на підприємствах, де працював позивач, зокрема записи в книгах обліку заробітної плати олівцем, не може обмежувати його право на гарантоване законодавством пенсійне забезпечення.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області щодо відмови у врахуванні ОСОБА_2 при обчисленні пенсії заробітної плати за 1987 та 1988 роки.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області залишити без задоволення.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року у справі № 599/1384/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_4

Ухвала складена в повному обсязі 08.06.2016 року