Справа № 342/980/15-а, 2а-342/37/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року № 876/899/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 8 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірною відмови та зобовязання до вчинення дій,

встановив:

07.09.2015 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФ України в Городенківському районі Івано-Франківської області у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: визнати протиправним рішення відповідача від 28.08.2015 № 3456/03 про відмову у призначенні пенсії; зобовязати УПФ України в Городенківському районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи на посаді акомуляторника з 16.05.1989 по 31.12.1990 та з 22.08.1992 по 10.10.2004; зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 18.06.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що досягнувши 55 років та маючи більше 20 років пільгового стажу по Списку № 2, він звернувся до УПФ України в Городенківському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії по Списку № 2. Однак, рішенням від 28.08.2015 № 3456/03 йому відмовлено у призначенні такої пенсії, так як не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 16.05.1989 по 31.12.1990 та з 22.08.1992 по 10.10.2004 на посаді акумуляторника в Городенківському районному обєднанні «Сільгоспхімія». Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки вказаний пільговий стаж підтверджується його трудовою книжкою, а також архівними документами, які були надані для призначення пенсії.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2015 до участі у справі залучено ГУ ПФ України в Івано-Франківській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2015 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, а тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Разом з тим, від апелянта надійшло клопотання про заміну відповідача у порядку ст. 55 КАС України, яке підлягає задоволенню, оскільки УПФ України в Городенківському районі Івано-Франківської області відповідно до постанови КМ України від 16.12.2015 № 1055 реорганізоване в Тлумацьке обєднання управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 10.05.2015 досяг 55-річного віку та вважаючи, що має більше 20 років пільгового стажу на посаді акомуляторника, 18.06.2015 звернувся до УПФ України в Городенківському районі Івано-Франківської області з заявою про призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2.

Однак, рішенням УПФУ в Городенківському районі № 3456/03 від 28.08.2015 позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії, оскільки Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років підтверджено стаж роботи на посаді акумуляторника в Городенківській райсільгосптехніці з 20.09.1983 по 15.05.1989 та в Городенківському районному обєднанні «Сільгоспхімія» з 01.01.1989 по 21.08.1992. Періоди з 16.05.1989 по 31.12.1990 та з 22.08.1992 по 10.10.2004 зараховано до загального стажу, оскільки матеріали атестації робочого місця за умовами праці, робітників професії «акумуляторника» в Державну експертизу умов праці не передавались.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки спірний пільговий стаж позивача підтверджується трудовою книжкою та усіма необхідними архівними документами, а тому відмова відповідача у призначенні пенсії є незаконною.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (п. 16 Розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Згідно п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 призначаються працівникам зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць, чоловікам - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок проведення атестації) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14 та від 14.04.2015 у справі № 21-383а14.

Згідно трудової книжки позивача, з 17.06.1989 по 10.10.2014 він працював на посаді акомуляторника в Городенківському районному виробничому обєднанні «Сільгоспхімія», яке з 1998 року ВАТ «Городенківська сільгоспхімія» (а.с. 16).

Проте, трудова книжка не відображає характеру умов праці, а також зайнятості працівника у шкідливих умовах праці повний робочий день, а тому ці обставини підтверджуються відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі Порядок № 18-1).

Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (п. 1 Порядку № 18-1).

Пунктом 3 цього Порядку визначено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку № 18-1 Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у містах та районах, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Отже, з аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що вирішення питання про зарахування до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи на підприємстві, яке ліквідоване, віднесено до виключної компетенції Комісій при Головних управліннях Пенсійного фонду в областях.

Як вбачається із матеріалів справи, Городенківське районне виробниче обєднання «Сільгоспхімія» (з 1998 року ВАТ «Городенківська сільгоспхімія» а.с. 16) припинене за судовим рішенням без визначення правонаступника, що підтверджується витягом з ЄДРЮОФОП від 17.06.2015 № 20735307 (а.с. 25-27).

У звязку з викладеним позивач звертався до Комісії при ГУ ПФ України у Івано-Франківській області з заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, рішенням Комісії від 14.08.2015 № 243 підтверджено стаж роботи на посаді акумуляторника в Городенківській райсільгосптехніці з 20.09.1983 по 15.05.1989 та в Городенківському районному обєднанні «Сільгоспхімія» з 01.01.1989 по 21.08.1992. У підтверджені інших пільгових періодів роботи відмовлено.

Вказане рішення позивачем в установленому порядку не оскаржено та відповідно не є предметом спору у цій справі.

Оскільки рішенням Комісії від 14.08.2015 № 243, яке є чинним та не скасоване, позивачу відмовлено у підтвердженні пільгового стажу спірних періодів роботи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні пенсії, оскільки за відсутності позитивного рішення Комісії, УПФ України в Городенківському районі Івано-Франківської області позбавлене можливості призначити позивачу пенсію.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 8 грудня 2015 року у справі № 342/980/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_2