Справа № 345/1009/16-а
Суддя: Мигович О. М.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/1009/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2016 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС в особі заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченко Михайла Івановича про скасування постанови у справі про порушення митних правил, суд-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС України в особі заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченко М.І., в якому просить скасувати постанову № 0668/20908/16 в справі про порушення митних правил від 11 березня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що заступником начальника Львівської митниці ДФС України була винесена постанова про порушення митних правил, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Дана постанова була винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 0668/20908/16 від 29.02.2016 року, з якої вбачається, що позивача визнано винним у тому, що він ввіз на територію України автомобіль марки «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі «транзит» та у встановлений ч.1 ст.95 МК України строк, транспортний засіб з митної території України не вивіз та у інший митний режим, згідно законодавства, не був поміщений згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор 2006» та єдиній автоматизованій інформаційній системі ДМС України.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заперечення на позов якому вказав, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими; зокрема, що порушення ОСОБА_1 митних правил стверджується доказами у справі. Позивач, порушуючи термін транзиту транспортного засобу, не повідомив про це митний орган. Не надав належних доказів, що дійсно автомобіль перебував на станції технічного обслуговування, а саме письмового договору, наряду замовлень на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту. Просить в задоволення позову відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 11.03.2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. була винесена постанова №0668/20908/16 про порушення митних правил, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови 29.02.2016 р. близько 16:10 год. гр. України ОСОБА_1, слідуючи в приватну поїздку з України в Польщу через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС, в якості водія легкового автомобіля марки «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_1. В ході митного контролю за допомогою АСМО «Інспектор 2006» Львівської митниці та ЄАІС Держмитслужби України було виявлено, що вказаний автомобіль було ввезено на митну територію України 14.01.2016 року через митний пост «Мостиська» Львівської митниці в митному режимі «транзит». Станом на 29.02.2016 року, гр.ОСОБА_1 транспортний засіб з митної території України не вивозив, у встановлений ч.1 ст.95 МК України строк.

При перевірці баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що гр. ОСОБА_1 14.01.2016 року ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, легковий автомобіль марки «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації «Республіка Польща», в режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України, зазначений транспортний з митної території України станом на 29.02.2016 р. гр.ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, гр.ОСОБА_1 до митного контролю не надав.

В своєму поясненні гр. ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення ним на територію України 14.01.2016 року зазначеного автомобіля. Однак, повідомив, що автомобіль не вивіз у встановлені строки, оскільки він знаходився на ремонті в зв'язку із ДТП. В митні органи з цього приводу гр.ОСОБА_1 не звертався.

В позовній заяві позивач стверджує, що на момент перетину ним кордону, він надав пояснення про те, що вище вказаний автомобіль був поломаний і знаходився на ремонті.

Нормою ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортних засобів.

Статтею 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення зоні однієї митниці 5 діб).

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезені таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. При цьому, згідно гл. 55 р. 7 МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обовязком письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням формальностей, передбачених МК України.

За вказаних обставин, вищезазначений транспортний засіб, ввезено гр.ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі транзит, що не заперечується позивачем.

Згідно ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів їх видача без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно п. 5 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставини непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Судом встановлено, що позивачем, всупереч вимогам вищевказаних статей, не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, оскільки не доведено, що ОСОБА_1 не повідомив найближчий митний орган про обставини події та місце знаходження транспортного засобу «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_1.

З огляду на вищевикладене, а також на те, що постанова від 11 березня 2016 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття ухвали; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивачу ОСОБА_1 слід поновити термін на оскарження постанови, який він пропустив з поважної причини, оскільки оскаржувану постанову отримав 11.03.2016 року, однак того дня він перетнув Україно-Польський кордон і перебував в Республіці Польща до 15.03.2016 року.

Керуючись ст.ст.6-12, 86, 102, 128, 160, 161, 162, 167 КАС України, ст.ст.3, 90, 93, 95, 102, 255, 380, 481 МК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

У задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС в особі заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченко Михайла Івановича про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: