Справа № 808/8056/15
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/8157/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року

у справі № 808/8056/13-а

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітон»

до Запорізької митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ТОВ «Юнітон» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - Митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 12.06.2015 № 112050000/2015/000114/21, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.06.2015 № 112050000/2015/00248.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.11.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Митниця оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «Юнітон» за умовами укладеного з Wenzhou Baorui Steel Co, Ltd (Веньчжоу, Китай) контракту від 15.04.2015 № 09VD15 ввезено на митну територію України товар - прокат плоский з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, без подальшого оброблення, гарячекатаний і холоднокатаний марок 304 та 430, який пред'явлено до митного оформлення 11.06.2015 за митною декларацією № 112050000/2015/009152. Декларантом митна вартість товару визначена за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору у розмірі 17 311,3200 доларів США. Разом з митною декларацією декларантом надані митному органу наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 09VD15 від 15.04.2015 зі специфікаціями № 1 від 15.04.2015 та № 2 від 28.04.2015; комерційний інвойс № BR150415-6 від 28.04.2015; платіжні доручення в іноземній валюті № 57 від 12.05.2015, № 58 від 25.05.2015; пакувальний лист б/н від 28.04.2015; коносамент ZIMUSNH9083681 від 06.05.2015; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) № 38652 від 09.06.2015; страховий поліс № 240 від 06.05.2015; копію митної декларації країни відправлення № 11548622 від 30.04.2015; сертифікат про походження товару № ССРІТ від 21.05.2015; сертифікат якості № від 18.05.2015; екологічну декларацію № 27934 від 05.06.2015, про що зазначено в графі 44 вантажної митної декларації.

Під час перевірки правильності визначення митної вартості товару Митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, містять наступні розбіжності: платіжне доручення № 57 від 12.05.2015 містить посилання на контракт № 09VD15 від 15.04.2015 та на одну з поданих специфікацій (№ 1 від 15.04.2015), хоча заявлена партія товару переміщується за специфікаціями № 1 від 15.04.2015 та № 2 від 28.04.201; в платіжних дорученнях № 57 від 12.05.2015 та № 58 від 25.05.2015 в графі 70 «Призначення платежу» зазначено реквізити зовнішньоекономічного договору № 09VD15 від 15.04.2015 та специфікацій до нього від 15.04.2015 № 1 та від 28.04.2015 № 2, отже оплата по даній зовнішньоекономічній операції здійснена за зазначеними документами, при цьому загальна вартість імпортованої продукції за специфікаціями складає 62 839,39 доларів США, хоча наданими платіжними дорученнями здійснено оплату на суму 53 554,03 доларів США, що свідчить про порушення умов оплати, передбачених вищезазначеними специфікаціями; за власним бажанням декларантом надано прайс-лист від 10.04.2015 з терміном дії до 25.04.2015, при цьому поставка товару здійснюється, у тому числі, за цінами, узгодженими за специфікацією № 2 від 28.04.2015.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу (далі - МК) України декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

12.06.2015 декларантом на виконання вимог митного органу надані відповідачу проформа-інвойс № BR150415-6 від 15.04.2015; лист № 143 від 12.06.2015; сертифікат ціни від 11.06.2015; графік ціни на нікель; прайс-лист на квітень 2015 року; прайс-лист на жовтень 2014 року; прайс-лист на вересень 2014 року.

Запорізькою митницею 12.06.2015 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000114/2 за резервним методом, у зв'язку з чим митна вартість товару визначена митним органом в розмірі 2,6000 дол. США за одиницю, загальна сума - 18 618,60 доларів США. Також 12.06.2015 Митниця склала та надана декларанту картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00248.

Щодо встановлених відповідачем розбіжностей у доданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару документах судами попередніх інстанцій установлено таке.

Платіжним дорученням в іноземній валюті від 12.05.2015 № 57 позивачем сплачено 15 320,70 доларів США з призначенням платежу: «Prepayment by contract 09VD15 dd 15/04/2015, sp1 dd 15.04.15 for steel sheets»; платіжним дорученням в іноземній валюті від 25.05.2015 № 58 позивачем сплачено 38 233,33 доларів США з призначенням платежу: «Prepayment by contract 09VD15 dd 15/04/2015, sp1 dd 15.04.15, sp2 dd 28.04.15 for steel sheets». Загальна сума сплачена за вказаними платіжними дорученнями складає 53 554,03 доларів США, що відповідає сумі, зазначеній у комерційному інвойсі.

Водночас, товар, який був пред'явлений позивачем до митного оформлення, поставлено у меншій кількості ніж зазначено у специфікації № 1. Товар був оплачений на суму інвойсу 53 554,03 USD платіжними дорученнями № 57 від 12.05.2015 (на суму 15320,70 USD) та № 58 від 28.04.2015 (на суму 38233,33 USD), при цьому у платіжному дорученні № 58 оплата за специфікацією № 1 складає 31 569,84 USD, а за специфікацією № 2 - 6 663,49 USD, загалом - 38 233,33 USD.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що прийняття рішення про коригування митної вартості з мотивів неповноти або недостовірності відомостей про митну вартість є безпідставним, адже відповідачем не доведено зазначення декларантом не усіх складових числового значення задекларованої митної вартості, здійснення неправильного розрахунку, внесення до декларації недостовірних або неточних відомостей, а також, що надані митному органу документи містять не усі відомості, що підтверджують числові значення митної вартості; необґрунтованості застосування резервного методу визначення митної вартості.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Водночас, відповідно до положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п'ятою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Крім того, частиною шостою установлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 МК України.

Як установлено судами попередніх інстанцій, підставою для витребовування додаткових документів була наявність, на думку митного органу, у наданих позивачем товаросупровідних документах розбіжностей, що не давало можливості визначити вартість ввезеного товару за основним методом.

Водночас, судами попередніх інстанцій установлено, що позивачем до митного оформлення було надано всі необхідні документи для визначення за першим методом вартості товару, які передбачено другою частиною статті 53 МК України, що підтверджують числові значення складових заявленої позивачем митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена. Водночас, як вбачається з установлених судами попередніх інстанцій обставин справи, виявлені, на думку відповідача, розбіжності не перешкоджають підтвердженню числового значення складових митної вартості товарів, заявленої позивачем, оскільки ТОВ «Юнітон» за наданими платіжними дорученнями сплачено 53 554,03 доларів США, що відповідає сумі, зазначеній у комерційному інвойсі та вартості об'єму фактично ввезеного товару. Водночас, як установлено судами попередніх інстанцій, фактично сплачена позивачем сума, хоч і не відповідає сумі, зазначеній у специфікаціях, проте відповідає вартості фактично ввезеного товару в об'ємі меншому, ніж визначено у цих специфікаціях, тоді як дотримання умов контракту щодо обсягів придбання та оплати товару належить до сфери господарських взаємовідносин покупця та продавця цього товару. Своєю чергою митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом того товару, який фактично ввезено на митну територію України.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Жодних обставин, які б свідчили про наявність застережень щодо застосування основного методу визначення митної вартості, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України, судами попередніх інстанцій не установлено.

Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій установлено відсутність у наданих позивачем документах розбіжностей, які б перешкоджали застосуванню основного методу визначення митної вартості товарів, а позивачем надано всі передбачені статтею 53 МК України обов'язкові документи, які не містять ознак їх підробки і в них наявні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову та скасування оспорюваного рішення, картки відмови у цій справі.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права, установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель