Справа № 754/3073/16-а
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/185/16
Справа №754/3073/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіним Віктором Олександровичем відносно позивача було винесено постанову № 26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КпАП України. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог діючого законодавства України, а тому звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіним В.О., від 23.02.2016 року № 26 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6800, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КпАП України.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що постанова повністю відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування немає. На підставі викладеного представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіним Віктором Олександровичем була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1

За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12 лютого 2016 року, висновками якого встановлено, що громадянин ОСОБА_1 самовільно виконав будівельні роботи із будівництва 3-поверхового житлового будинку з мансардою та нежитловими приміщеннями по вул. Карла Маркса, 41 у м. Києві без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 та ч. 2 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

12.02.2016 року на підставі Акту перевірки від 12 лютого 2016 року було винесено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагалося з 12.02.2016 року заборонити експлуатацію нежитлових приміщень житлового будинку по вул. Карла Маркса, 41 у Деснянському районі м. Києва в якості станції технічного обслуговування до усунення правопорушення у термін до 15.04.2016 року та до 15.04.2016 року усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Вказаний Припис було направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки останній відмовився від підпису та отримання вищевказаного Припису.

Також, 12.02.2016 року головним інспектором Капустіним В.О. був складений Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якого було виявлено порушення ч. 1 ст. 34 та ч. 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідальність за які передбачено ч. 7 ст. 96 КпАП України. Протокол був направлений на адресу Позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки останній відмовився від підпису та отримання вищевказаного Протоколу.

Суд відзначає, що у Протоколі про адміністративне правопорушення від 12.02.2016 року, що був надісланий Позивачу та надійшов до суду разом з позовом, зазначено про порушення Позивачем ч. 12 статті 96 КпАП України, а у Протоколі про адміністративне правопорушення від 12.02.2016 року, що був долучений до матеріалів справи, зазначається про порушення позивачем ч. 7 статті 96 КпАП України.

23.02.2016 року головним інспектором Капустіним В.О. винесено Постанову № 26, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 статті 96 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн. Копію даної постанови ОСОБА_1 одержав 23.02.2016 року.

Згідно ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

В статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" зазначено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №439/2011 від 08 квітня 2011 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, в межах своїх повноважень державний контроль за дотриманням юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) житлового фонду, будівель громадського призначення, елементів упорядження територій для задоволення потреб осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення.

Для виконання покладених на неї завдань Інспекція має право в установленому порядку:

- видавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

- складати акти перевірок у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства;

- складати протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства, накладати штрафи відповідно до законодавства.

Отже, наведеними вище правовими нормами закріплено право відповідача проводити перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил та, за їх наслідками, виносити обов'язкові для виконання приписи, а також постанови про накладення стягнень за допущені правопорушення.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю врегульований Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю". Відповідно до п. 7 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КпАП України, якою передбачена відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, щодо об'єктів ІІ категорії складності.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що початок проведення будівельних робіт за адресою м. Київ, вул. Карла Маркса, 41, припадає на 2002-2003 роки, що підтверджується, Постановою про накладення на нього адміністративного стягнення, винесену адміністративною комісією Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації 15.01.2003 року.

Відповідно до даної постанови будівельні роботи за адресою: м. Київ, вул. Карла Маркса, 41, розпочалися у 2003 році.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіним В. О. в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 від 12 лютого 2016 року, виконання будівельних робіт та/або будівельників чи будівельної техніки не зафіксовано.

Обов'язок подання декларації про початок виконання будівельних робіт на реєстрацію органам державного архітектурно-будівельного контролю закріплений в ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що набув чинності 12.03.2011 року.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення цього положення надано Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Виходячи з вищенаведених вимог діючого законодавства, можна зробити переконливий висновок про те, що ОСОБА_1 не повинен був і не міг подавати декларацію про початок виконання будівельних робіт, оскільки такий обов'язок був у нього відсутній на час виконання будівельних робіт (2003 рік).

Таким чином, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіним В. О. при винесенні постанови № 26 від 23 лютого 2016 року по справі про адміністративне правопорушення безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов′язаний з′ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом′якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з′ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, визнаючи Позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об"єктів ІІ категорії складності), суб'єкт владних повноважень не звернув уваги на ту обставину, що ч. 7 ст. 96 КУпАП діє лише з 19 січня 2012 року, коли набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності", у той час, як згідно Постанови адміністративної комісії Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 4/4 від 15.01.2003 року, будівельні роботи за адресою: м. Київ, вул. Карла Маркса, 41, розпочалися у 2003 році.

Таким чином, всупереч вимог ч. 2 ст. 8 КпАП України суб'єкт владних повноважень допустив ретроактивне застосування норми, що встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 23.02.2016 року - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 105, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом про адміністративні правопорушення України, Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про архітектурну діяльність", -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіна В.О. по справі про адміністративне правопорушення № 26 від 23.02.2016 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6800, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному діючим законодавством.

Головуючий: