Справа № 804/1439/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. Справа № 804/1439/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ляшка О.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТАХІМТРЕЙД" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2015р. ТОВ"НАФТАХІМТРЕЙД" та було виявлено розбіжності між сумою ПДВ, сформованою на підставі виписаних податкових накладних, у розмірі 6402699,00грн., та задекларованою сумою податкових зобов'язань, у розмірі 6274907,00грн. Тобто, на 127792,00грн. менше ніж зареєстровано у податкових накладних. За висновками податкового органу, позивачем було занижено суму податкових зобов'язань, заявлених у податковій декларації з ПДВ за вересень 2015р., наслідком чого ДПІ було збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 269148,00грн., а також нараховано штрафні санкції у розмірі 134574,00грн. ТОВ"НАФТАХІМТРЕЙД" не погоджується з зазначеним вище висновками ДПІ, викладеними у акті перевірки, оскільки вважає, що розбіжності між сумою ПДВ, сформованою на підставі виписаних податкових накладних та задекларованою сумою податкових зобов'язань, а також розбіжності між даними електронного декларування щодо зареєстрованих сум від здійснених імпортних операцій протягом 2015р. та зазначеним показником ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» у п.12.1 відсутні.
Представник позивача, заявив клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
20.11.2015р., на підставі пункту 200.10 статті 200 Розділу V Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2015 року ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» за результатом якої складено акт, що зареєстрований за № 2551/151/38935371 від 20.11.2015 року.
Перевіркою встановлено допущену позивачем помилку, яка вплинула на розрахунок з бюджетом, а саме: дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми податкових зобов'язань, заявлених у податковій декларації з ПДВ за вересень 2015р. та відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 Розділу V Податкового кодексу України. В зв'язку з чим податковим органом збільшено суму, що за результатами звітного періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити наступне.
Згідно ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (надалі -ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим кодексом України.
П.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.
Згідно ст.76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Відповідно п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
П.50.1 ст.50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.
Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно із п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.
П.201.7 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно з п. 201.15 ст. 201 ПК України платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.
Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.
Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають органу державної податкової служби копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2015р. ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська проведена камеральна перевірка ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД», за результатами якої складено акт №2551/151/38935371, у висновках якого зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми податкових зобов'язань, заявлених у податковій декларації з ПДВ за вересень 2015р. та відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 розділу ІІ Податкового кодексу України.
Також, у вказаному акті зазначено, що в порушення п. 201.10 ст. 201, розділу 5 Податкового кодексу України, ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» за вересень 2015р. сформовано податкові зобов'язання на підставі виписаних податкових накладних на суму ПДВ - 6402699 грн., які зареєстровано в Єдиному Реєстрі податкових накладних. При цьому, платником податків у податковій звітності з ПДВ задекларовано суму податкових зобов'язань у рідку 1 у сумі 6274907,00грн., тобто на 127792,00грн. менше, ніж зареєстровано податкових накладних.
Різницю складають наступні накладні: №42 від 30.09.15р, №41 від 29.09.15р., №40 від 28.09.15р., №39 від 25.09.15р., № 35 від 21.09.15р., №36 від 21.09.15р., №29 від 18.09.15р., №16 від 15.09.15р., №12 від 11.09.15р., №11 від 11.09.15р., №9 від 09.09.15р., №8 від 08.09.15р., №6 від 07.09.15р., №3 від 04.09.15р., №2 від 04.09.15р., які було виписано та зареєстровано ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» на адресу ТОВ «Трейд Коммодіті» та не відображено по рядку 1 Декларації з ПДВ за вересень 2015р.
На час проведення перевірки позивача, останнім коригування до наведених вище податкових накладних не реєструвалися.
Таким чином, судом встановлено факт реєстрації ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» податкових накладних за вересень 2015р., у зв'язку з якими у позивача виникли податкові зобов'язання з ПДВ по операціям з ТОВ «Трейд Коммодіті», які не відображені позивачем у податковій звітності з ПДВ за вересень 2015р. у рядках 1 та 9.
Крім того, встановлено факт розбіжності між даними електронного декларування щодо зареєстрованих сум від здійснених імпортних операцій протягом 2015р. та зазначеним показником ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» у р.12.1, а саме: у податковій звітності платником податків відображено імпортний податковий кредит у сумі 3636646,00грн., при цьому операції за митною декларацією від 05.09.15р. №807010001/2015/7641 та від 04.09.15р. №110010000/2015/6204 мають відємне значення, що свідчить про перерахунок митницею сум імпорту по ВМД.
Таким чином, ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» допущено помилку, яка вплинула на розрахунок з бюджетом, оскільки судом встановлено факт розбіжності між даними електронного декларування щодо зареєстрованих сум від здійснення імпортних операцій протягом 2015р. та зазначеним показником ТОВ «НАФТАХІМТРЕЙД» у рядку п.12.1 декларації.
Отже, позивачем не надано суду доказів на спростування висновку про порушення п. 201.10, п.201.15 ст. 201 Податкового кодексу України та наявності розбіжності між сумою ПДВ, сформованою на підставі виписаних податкових накладних, та задекларованою сумою податкових зобов'язань, а тому висновок податкового органу про порушення позивачем вказаних норм Податкового кодексу України є обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, докази наявні в матеріалах справи станом на час розгляду справи, обґрунтування позову в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,-
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТАХІМТРЕЙД" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя О.Б. Ляшко