Справа № 362/1985/16-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/1985/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Орда О.О. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Птахофабрика "Васильківська" про визнання нечинним рішення та визнання недійсним державного актупро право власності на землю

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року позивач звернувся в Васильківський міськрайонний суд Київської області з позовом до Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Птахофабрика "Васильківська" про визнання нечинним рішення та визнання недійсним державного акту про право власності на землю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду України від 25 квітня 2016 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, натомість позовні вимоги позивача можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2016 року, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що в адміністративному позові позивач просив:

визнати протиправними дії Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, пов'язані з ухваленням рішення від 24.10.1995 про передачу ВАТ «Птахофабрика «Васильківська» у колективну власність земельної ділянки загальною площею 99,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

визнати нечинним рішення Крушинської сільської ради Васильнівського району Київської області від 24 жовтня 1995 року про передачу ВАТ «Птахофабрика «Васильківська» у колективну власність земельної ділянки загальною площею 99,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з видачею Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрованого 23 липня 1996 року;

визнати протиправними дії відповідача, пов'язані з реєстрацію 23 липня 1996 року Державного акту серії НОМЕР_1 на право колективної власності на землю загальною площею 99,0 га та видачею вказаного державного акту ВАТ «Птахофабрика «Васильківська»;

визнати недійсним Державний акт серії НОМЕР_1 на право колективної власності на землю загальною площею 99,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований Крушинською сільською радою Васильківського району Київської області 23.07.1996 та виданий ВАТ «Птахофабрика «Васильківська» на підставі рішення Крушинської сільської ради Васильківського району київської області від 24.10.1995.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справт упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Спір у справі, що розглядається, стосується правомірності набуття права власності на земельну ділянку, яке підтверджується державним актом на право власності зазначеної земельної ділянки. Оскаржуване рішення відповідача по суті є реалізацією волі власника на відчуження належних йому земельних ділянок фізичним чи юридичним особам.

Така ж сама правова позиція викладена в постановах Верховного суду України № 2-а/710/3414/11 від 07.07.2015, № 808/4677/13-а від 13.01.2016.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, натомість має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 13 червня 2016 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.