Справа № 820/748/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 червня 2016 р. № 820/748/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за позовом

ОСОБА_1
до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Реєстраційної служби Лозівського міського управління юстиції
провизнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати незаконними дії особи з назвою "Лозівська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС в Харківській області" (Код ) щодо складення вимоги №Ф-94 від 09.11.2015 року, у зв'язку з відсутністю у останньої відповідного обсягу повноважень; скасувати державну реєстрацію особи з назвою "Лозівська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС в Харківській області" (Код ) як таку, що проведена на підставі не чинних установчих документів з порушенням вимог ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.11.2015 року одержав документ з назвою вимога №Ф-94 від 09.11.2015 року, яка видана Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Харківській області (Код ) та підписана її керівником. На думку позивача, дана вимога заявлена без жодної законної підстави та за відсутності будь-яких договірних чи інших зобов'язань за угодами чи правочинами перед цією особою. Отже, дії Лозівської ОДПІ ГУ ДФС є незаконними, оскільки у останньої не має відповідних повноважень щодо видання будь - яких вимог і рішень у порядку адміністрування Єдиного податку з фізичних осіб.

Лозівська ОДПІ ГУ ДФС, як стверджує позивач, діє на підставі положення про Лозівську ОДПІ ГУ ДФС в Харківській області, котре затверджено Наказом ДФС України. Крім цього, "Лозівська ОДПІ ГУ ДФС" є територіальним органом ДФС України. На теперішній час Державна фіскальна служба діє на підставі Положення про ДФС України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21.05.2014 року, відповідно до п. 1 якого, ДФС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Згідно до п. 7 Положення, ДФС України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до п.9 Положення, ДФС в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання. Отже, за судженням позивача, відповідно до Положення, ДФС України не має повноважень видавати нормативно - правові акти, зокрема затверджувати положення, зведені норми права якого визначають організацію діяльності органів виконавчої влади, інших органів державної влади, а також їх посадових осіб у певних сферах діяльності.

Оскільки у порушення законодавства про державну реєстрацію наказу ДФС України не зареєстрований органами Міністерства юстиції України, то він є нечинним відповідно до п. 3 Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року №493/92. Дана обставина доводить те, що державна реєстрація Лозівської ОДПІ ГУ ДФС проведена з істотними порушеннями вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", що є підставою для її скасування з огляду на наявність очевидних підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи.

Окрім того, збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до майнових прав. За таких підстав, документ з назвою Вимога № Ф-94 від 09.11.2015р. видана особою, яка не має права визначати суми податкових і грошових зобов'язань, застосовувати штрафні санкції.

Вказане слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Позивач - ОСОБА_1, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. У позові просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с. 11).

Відповідач - Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 70).

У письмових запереченнях на позов (а.с. 44-47) наданих через канцелярію суду вказав, що організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено нормами Закону України від 17.03.2011 №3166-VI "Про центральні органи виконавчої влади". Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону №3166, територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України. Пропозиції щодо утворення, реорганізації та ліквідації територіальних органів центрального органу виконавчої влади на розгляд міністрові вносить керівник центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України №3166, територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади. Типове положення про територіальні органи центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України. При цьому, норми ст. 21 Закону України №3166 не містять вимоги щодо державної реєстрації Міністерством юстиції України та включення до Єдиного державного реєстру нормативно - правових актів.

Також, як зазначає відповідач, необхідно враховувати, що Кабінетом Міністрів України, на виконання повноважень, визначених ст. 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 року №794-VІІ, якою передбачено, що Кабінет Міністрів України утворює, реорганізовує і ліквідує міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до закону в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання органів виконавчої влади, затверджує положення про зазначені органи, постановою №236 від 21.05.2014 року затверджено Положення про Державну фіскальну службу України, яка відповідно до п. 1 даного Положення - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно із Положенням про Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, затвердженого наказом ДФС від 27.08.2014 року №79 "Про затвердження положень про територіальні органи ДФС у Харківській області", Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області з центром у м. Лозовій з Первомайським відділенням - є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується ДФС та Головному управлінню ДФС у Харківській області. Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області є органом доходів і зборів. Таким чином, Лозівська ОДПІ створюється і діє у складі відповідного центрального органу виконавчої влади - ДФС України, головою якого затверджено Положення про Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскалі служби у Харківській області. Отже, зазначений документ (Положення № 79) є актом (розпорядчим документом), що встановлює завдання, права, обов'язки, взаємодію, порядок організації та діяльності органу і спрямований на організацію виконання рішень органу вищого рівня та власних рішень, що не має нових норм та відповідно до п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно - правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабіно і у Міністрів України від 28.12.92 року №731, не підлягає державній реєстрації у Міністерстві юстиції України.

На підставі викладеного вище, відповідач стверджує, що державна реєстрація Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області проведена відповідно до вимог законодавства.

Відповідач - Реєстраційна служба Лозівського міського управління юстиції, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу реєстрації Лозівської міської ради Харківської області (а.с. 81). Витребувані судом документи надіслав на адресу поштою.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом суб'єкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

За матеріалами справи судом встановлено, що 31.10.2015 року в.о. начальника Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу форми Ф від 09.11.2015 року №94 (а.с. 12). Вказану вимогу складено відповідачем, Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області у зв'язку з несплатою ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 18304,35 грн.

27.11.2015 року позивач звернувся до Головного управління ДФС в Харківській області зі скаргою.

17.12.2015 року на свою скаргу позивач отримав рішення Головного управління ДФС в Харківській області №531/ФОП/20-40-10-04-14 від 11.12.2015 року, яким вимога №Ф-94 від 09.11.2015 року залишена без змін.

Не погодившись з рішенням Головного управління ДФС в Харківській області №531/ФОП/20-40-10-04-14 від 11.12.2015 року позивач 25.12.2015 року подав скаргу до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 21.01.2016 року №593/М/99-99-10-01-07-25 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2015 року № Ф-94Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та рішення за результатом розгляду первинної скарги від 11.12.2015 року №531/ФОП/20-40-10-04-14 ГУ ДФС у Харківській області залишено без змін, а скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 25.12.2015 року №б/н без задоволення (а.с. 13-14).

Вирішуючи спір суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.2010 року №21-5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.10. 2010 р. за N 994/18289.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України № 2464-VI).

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 4 ст. 25 Закону України № 2464, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Як зазначалось вище, Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, у зв'язку з тим, що за позивачем обліковувалась недоїмка зі сплати страхових внесків, та на виконання приписів ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на адресу ОСОБА_1 направлена вимога №Ф - 94 від 09.11.2015 року у сумі 18304,35 грн.

Доказів відсутності заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування матеріали справи не містять.

Як територіальний орган ДФС, Лозівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, мала встановлені законом повноваження щодо формування та направлення позивачу спірної вимоги про сплату боргу.

За таких обставин, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність формування та направлення спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Виходячи з викладеного вище, суд доходить висновку, що відповідачем, Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області, правомірно та в межах діючого законодавства направлено позивачу вимогу про сплату боргу. Відтак заявлена ОСОБА_1 позовна вимога про визнання незаконними дії особи з назвою "Лозівська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС в Харківській області" (Код ) щодо складення вимоги №Ф-94 від 09.11.2015 року, у зв'язку з відсутністю у останньої відповідного обсягу повноважень є безпідставною та нормативно необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації особи з назвою "Лозівська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС в Харківській області" (Код ) як такої, що проведена на підставі нечинних установчих документів з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", суд зазначає наступне.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено нормами Закону України від 17.03.2011 року №3166-VI "Про центральні органи виконавчої влади".

Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України від 17.03.2011 року №3166-VI "Про центральні органи виконавчої влади", територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

Пропозиції щодо утворення, реорганізації та ліквідації територіальних органи; центрального органу виконавчої влади на розгляд міністрові вносить керівник центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України від 17.03.2011 року №3166-VI "Про центральні органи виконавчої влади", територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівникам центрального органу виконавчої влади.

Типове положення про територіальні органи центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади припиняються як юридичні особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про державну реєстрацію їх припинення (ч. 4 ст. 24 Закону № 3166).

При цьому, норми ст. 21 Закону України від 17.03.2011 року №3166-VI "Про центральні органи виконавчої влади", не містять вимоги щодо державної реєстрації Міністерством юстиції України та включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Кабінет Міністрів України утворює, реорганізовує і ліквідує міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до закону в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання органів виконавчої влади, затверджує положення про зазначені органи. Постановою №236 від 21.05.2014 року затверджено Положення про Державну фіскальну службу України, яка відповідно до п. 1 даного Положення - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Підпункт 19 п. 11 Положення №236 передбачає, що голова ДФС України утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи, організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, здійснює в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління ДФС.

Згідно із Положенням про Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, затвердженого наказом ДФС від 27.08.2014 року №79 "Про затвердження положень про територіальні органи ДФС у Харківській області», Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області з центром у м. Лозовій з Первомайським відділенням - є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується ДФС та Головному управлінню ДФС у Харківській області. Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області є органом доходів і зборів.

Таким чином, Лозівська ОДПІ створюється і діє у складі відповідного центрального органу виконавчої влади - ДФС України, головою якого і було затверджено Положення про Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

З урахуванням викладено, суд доходить висновку, що Положення №79 є актом (розпорядчим документом), що встановлює завдання, права, обов'язки, взаємодію, порядок організації та діяльності органу і спрямований на організацію виконання рішень органу вищого рівня та власних рішень, що не має нових норм та відповідно до п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92 року № 731, не підлягає державній реєстрації у Міністерстві юстиції України.

Враховуючи пп. "д" п. 5 Положення №731, відповідно до якого на державну реєстрацію не подаються акти, спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм, Положення про Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області не підлягає державній реєстрації у Міністерстві юстиції України.

Між іншим, суд звертає увагу на той факт, що ДФС України відповідно до Положення №236 не має статусу суб'єкта нормотворення та права на прийняття нормативно - правових актів.

Так, згідно із п. 9 Положення №236, ДФС України в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну видає накази організаційно - розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Тоді як, Міністерство фінансів України, що спрямовує і координує діяльність ДФС України через Кабінет Міністрів України, відповідно до п. 8 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №446/2011 у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

При цьому, нормативно - правові акти Мінфіну України, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, видаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Згідно ч. 1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (замовники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи; примірник оригіналу або нотаріально посвідчену копію рішення засновників, або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом; два примірника установчих документів.

17.07.2015 року за №1 001491 на підставі реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" та Положення про Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців зареєстрована юридична особа Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Доводи позивача не спростовують офіційність та правомірність такої реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав. Натомість відповідачі довели суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Реєстраційної служби Лозівського міського управління юстиції про визнання дій незаконними - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Панченко О.В.