Справа № 804/9588/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 червня 2016 р.Справа №804/9588/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі судового засідання Чмоні А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську заяву відповідача про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі №804/9588/15 за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тотал» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України про відстрочення виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року по справі №804/9588/15 (головуючий суддя Гончарова І.А.) про стягнення заборгованості у розмірі 475675,12 грн. до 31 грудня 2016 року та розстрочення її виконання по сплаті: податку на додану вартість в сумі 437974,85 грн. на 24 місяці у період з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року шляхом здійснення щомісячних платежів по 18248,95 грн.; по земельному податку з юридичних осіб в сумі 9799,05 грн. на 9 місяців у період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року шляхом здійснення щомісячних платежів по 1088,78 грн.; по орендній платі з юридичних осіб в сумі 27901,22 грн. на 18 місяців у період з 1 січня 2017 року по 30 червня 2018 року шляхом здійснення щомісячних платежів по 1550,07 грн.; та зобовязання податкової інспекції відобразити відстрочення та розстрочення виконання постанови у відповідних картках особового рахунку.

У звязку із перебуванням головуючого по справі судді Гончарової І.А. на лікарняному на підставі розпорядження від 24 травня 2016 року №859д здійснений повторний автоматичний розподіл поданої позивачем заяви та згідно протоколу від 24 травня 2016 року передано останню на розгляд судді Верба І.О.

Ухвалою суду від 27 травня 2016 року подану заяву призначено до судового розгляду.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що підприємство має довгострокові зобовязання фінансового характеру в іноземній та іноземній валюті перед банківськими установами; стрімка девальвація національної валюти по відношенню до основних світових валют збільшила фінансове навантаження на підприємство; обсяги власно виробленої продукції суттєво зменшилися у 2015 році порівняно із 2015 роком; рішеннями господарського суду розстрочені зобовязання відповідача перед підприємствами-постачальниками, які сплачуються своєчасно; також, підприємством вживаються заходи щодо погашення податкового боргу минулих періодів.

ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська надані письмові заперечення на заяву про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, у якій позивач просив у задоволенні заяви ТОВ «Тотал» відмовити, зазначив, що підприємством не доведені підстави для надання судом відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, крім того, станом на дату судового засідання податковий борг підприємства збільшився, що свідчить про відсутність наміру платника податків виконувати обовязок по погашенню сум податкового боргу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши подані документи та матеріали, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зазначена норма визначає підстави та порядок зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження і повністю кореспондується із вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року по справі №804/9588/15 позовна заява Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал» про стягнення коштів з рахунків платника податків в обслуговуючих банках у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 475675,12 грн. задоволена повністю.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року по справі №804/9588/15 набрала законної сили 27 травня 2016 року, станом на дату судового засідання виконавчий лист не видавався.

Відповідно до частини другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що в постанові суду чітко зазначено порядок виконання судового рішення, який повністю кореспондується із статтею 95 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається, реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються.

Застосована контролюючим органом процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження.

Зазначена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного суду України, зазначеній в інформаційному листі від 24.10.2013 року №1484/12/13-13.

Належить також зазначити, що чинним законодавством врегульовані питання розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, зокрема, статтею 100 Податкового кодексу України, який набрав чинності 1 січня 2011 року, зокрема, встановлено, що розстроченням, відстроченням податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобовязань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу.

Підставою для розстрочення грошових зобовязань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобовязань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Підставою для відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Таким чином, законом визначено орган, який має повноваження вирішувати питання відстрочення та розстрочення сплати податкового боргу, випадки надання такого відстрочення та розстрочення, та встановлено платність зміни строку погашення податкового боргу.

Таким чином, відстрочення/розстрочення виконання судового рішення призвело б до унеможливлення реалізації контролюючим органом процедури отримання в судовому порядку дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, реалізації такого майна за його наявності.

При цьому, вирішальним у розглянутому питанні є те, що постанова суду по цій справі виконуватиметься контролюючим органом, який направить до банків інкасові вимоги-доручення про стягнення податкового боргу з комунального підприємства, отже, відповідач клопоче про розстрочення та відстрочення контролюючому органу виконання його владних повноважень по стягненню податкового боргу.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Отже, вказана норма встановлює розгляд заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення та не передбачає одночасного їх застосування.

З огляду на викладене, суд вбачає відсутніми підстави для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал» про відстрочення та розстрочення виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року в адміністративній справі №804/9588/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 13 червня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1