Справа № 802/772/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 червня 2016 р. Справа № 802/772/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області

про: визнання неправомірною бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірною бездіяльності щодо контролю за виконанням виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області №1-31/06 від 22.06.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 86329,44 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 1-31/06 від 22.06.2006 року виданий апеляційним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 86329 грн.44 коп. Разом із тим, даний виконавчий лист належним чином відділом не виконується, у зв'язку із чим вона неодноразово зверталась до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, як до вищестоящого органу державної виконавчої служби який зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за роботою органів ДВС у областях, однак такі звернення не дали жодного результату. А на останню заяву про здійснення контролю за законністю виконавчого провадження від 02.02.2016 року відповіді взагалі не надійшло.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача, яка полягає у не вжитті заходів щодо контролю за виконанням виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області №1-31/06 від 22.06.2006 року, протиправною, позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Позивач та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак свою позицію з приводу заявлених вимог виклав у письмових запереченнях за вх. №11671 від 03.06.2016 року, у яких просив відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 4 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що на виконання вироку, яким визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину та призначено покарання у вигляді позбавлення волі та стягнуто на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану злочином в сумі 86329 грн. 44 коп., Апеляційним судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 1/31-2006 від 22.06.2006 року.

18 лютого 2014 року державним виконавцем Торжок Аделіною Русланівною відділу державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1/31-2006 (ВП №42132700).

Вважаючи, що виконання виконавчого листа № 1/31-2006 здійснюється відділом ДВС неналежним чином, оскільки за весь період його виконання кошти з боржника практично не стягувались, позивач неодноразово зверталась до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявами та скаргами. Востаннє позивач звернулася до відповідача 02.02.2016 року із заявою про проведення контролю за законністю виконавчого провадження ВП №42132700.

Разом із тим, як зазначає позивач у позові, жодних відповідей щодо виконання даної заяви ні до неї ні до її представника не надходило.

Також встановлено, що 18 лютого 2016 року постановою Вінницького окружного адміністративного суду (справа №802/35/16-а), яка набрала законної сили, була визнана неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції щодо виконання виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області №1-31/06 від 22 червня 2006 року, за період з травня 2014 року по лютий 2016 року.

Таким чином неналежне виконання відділом ДВС вищезазначеного виконавчого листа та не вжиття відповідачем заходів спрямованих на здійснення контролю за ходом виконавчого провадження зумовило звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено в ч. 1 ст. 83 Закону № 606-XIV контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби (далі - Управління) (ч. 6 ст. 83 Закону № 606-XIV).

В даному випадку, контроль за здійсненням виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1-31/06 від 22 червня 2006 року (ВП №42132700), віднесено до повноважень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Відповідно до п. 3 Типового положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 20.04.2016 № 1183/5) (далі - Положення), основними завданнями Управління є: реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб); підготовка пропозицій щодо формування та реалізації державної політики у сфері виконання рішень; організація, контроль та здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом.

Згідно із частинами 1, 4, 9 пункту 4 Положення, Управління відповідно до покладених на нього завдань, організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та відділом державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі; здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; розглядає звернення громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних із виконанням рішень, аналізує стан цієї роботи, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.

З метою організації своєї діяльності Управління здійснює контроль та координує діяльність Відділу (відповідного відділу примусового виконання рішень та відділу державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції) (ч. 2 п. 5 Положення).

Аналогічні повноваження управління ДВС головних територіальних управлінь юстиції були передбачені і у попередньому Положенні про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 10.04.2012 № 549/5.

Із аналізу вищезазначених правових приписів слідує, що на відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області покладено обов'язок здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями в межах відповідних виконавчих проваджень, та контролювати діяльність відділів ДВС, яким в даному випадку є відділ державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача у судовому засіданні пояснила, що спочатку даний виконавчий лист фактично був направлений до Сокирянської виправної колонії №67 для подальшої організації його виконання, однак, 17.02.2014 року листом №44/721 був повернутий до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та скерований для подальшого виконання до відділу Сокирянського районного управління. При цьому зазначає, що в період перебування даного виконавчого листа у виправній колонії було проведено утримання сум коштів відмінних від тих які фактично були перераховані ОСОБА_1 Разом із тим, незважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_1, відповідачем не проводилось жодних дій спрямованих на здійснення контролю за належним виконанням даного виконавчого листа №1-31/06 від 22 червня 2006 року. Більше того, на останнє звернення із заявою від 02.02.2016 року про проведення контролю за законністю виконавчого провадження вона взагалі не отримала жодної відповіді щодо її виконання. Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про недбале ставлення Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області до своїх обов'язків.

Надаючи оцінку вищезазначеним доводам позивача, суд зазначає наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається, що у січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу ДВС Сокирянського районного управління юстиції. За наслідками розгляду цієї справи постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.02.2016 року (справа №802/35/16-а), яка набрала законної сили, визнано неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції щодо виконання виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області №1-31/06 від 22 червня 2006 року про стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів, за період з травня 2014 року по лютий 2016 року.

Зокрема, в даному рішенні встановлено, що відділом державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції не вчинялось жодної процесуальної дії з примусового виконання виконавчого документу № 1-31/06 від травня 2014 року до лютого місяця 2016 року.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, обставини щодо бездіяльності відділу державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції щодо виконання виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області №1-31/06 від 22 червня 2006 року, за період з травня 2014 року по лютий 2016 року, не потребують додаткового встановлення в даній справі.

Таким чином, після встановлення судовим рішенням факту бездіяльності відділу державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції щодо виконання виконавчого листа №1-31/06 від 22 червня 2006 року, відповідальність за обставини, які зумовили допущення відділом державної виконавчої служби та його посадовими особами даного порушення по відношенню до позивача, має також покладатися і на управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, як вищестоящий орган державної виконавчої служби, до повноважень якого відноситься контроль за повнотою виконання судових рішень. А враховуючи звернення ОСОБА_1 із заявою про здійснення такого контролю за законністю виконавчого провадження, відповідач був зобов'язаний невідкладно вжити заходів спрямованих на здійснення належного контролю.

При цьому представник відповідача у наданих письмових запереченнях вказує, що заходи щодо контролю за виконанням даного виконавчого документа ним здійснювались та здійснюються по теперішній час, зокрема зазначає, що у 2014 році було проведено комплексну перевірку діяльності Сокирянського районного управління юстиції, за результатами якої було складено довідку. В свою чергу на виконання заяви ОСОБА_1 від 01.02.2016 року ним були вжиті всі заходи та направлено на її адресу відповідь у вигляді листа №02.2-07/170 від 10.02.2016 року, у якому, окрім іншого, зазначалось про виявлене порушення та про неможливість притягнення до дисциплінарної відповідальності державного виконавця відділу ОСОБА_3, у зв'язку із звільненням останньої. Однак враховуючи, що даний лист надісланий позивачу простою кореспонденцією, причини його неотримання ОСОБА_1 йому не відомі та незрозумілі.

Такі доводи представника відповідача, на думку суду, не спростовують усіх обставин, на які посилається позивач ОСОБА_1 як у даному адміністративному позові так і у поданій заяві від 01.02.2016 року.

Так, із висновків відображених у наданій представником відповідача довідці за результатами цільової перевірки відділу державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції, проведеної 20.03.2014р. щодо стану організації роботи по забезпеченню виконання судових рішень судів та інших органів (посадових осіб) про конфіскацію майна слідує, що робота цього відділу в цілому відповідає вимогам законодавства України, однак потребує покращення щодо забезпечення термінів виконання передбачених ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження". Проте жодних обставин повязаних зі здійсненням належного контролю за виконавчим провадженням відкритим 18.02.2014р. за виконавчим листом Апеляційного суду Вінницької області №1-31 від 22.11.2006р. у даній довідці не відображено.

У свою чергу у листі №02.2-07/170 від 10.02.2016 року, який наданий у судове засідання представником відповідача, зазначалось про виявлення порушення з боку державного виконавця ВДВС Сокирянського РУЮ вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" та про неможливість притягнення до дисциплінарної відповідальності державного виконавця Відділу Торжок А.Р. у зв'язку із звільненням останньої.

Наведене лише підтверджує ту обставину, що дієвий контроль за здійснення виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Сокирянського РУЮ за період, який визначений у постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 18.02.2016р. у справі №802/35/16-а відповідачем не був забезпечений. А перевірка заяви позивача від 01.02.2016р. була обмежена лише формальною відпискою, адже відповідно до ч. 4 ст. 83, ч. 5 ст. 86 Закону № 606-XIV, керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті. Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обов'язковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби.

В даному ж випадку відповідачем за наслідками розгляду заяви позивача належної перевірки виконавчого провадження здійснено не було, а сформовано лише лист №02.2-07/170 від 10.02.2016 року із встановленим одиничним фактом виявленого порушення та відображенням причин неможливості притягнення винної особи до відповідальності. Даний лист не містить будь-яких відомостей про вжиті відповідачем заходи щодо здійснення контролю за своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями з виконання виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області №1-31/06 від 22 червня 2006 року, а лише містить хронологічний перелік дій державного виконавця, які були предметом перевірки у справі №802/35/16-а, та яким фактично судом надана критична оцінка.

Також необхідно звернути увагу на те, що в підтвердження доводів відповідача про надіслання на адресу позивача листа №02.2-07/170 від 10.02.2016 року звичайною кореспонденцією, останнім, попри передбачений ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок доказування правомірності своїх дій чи бездіяльності, не надано жодних доказів (журнал вихідної кореспонденції, реєстр поштових відправлень, тощо) в підтвердження цієї обставини, позаяк і позивач і її представник у судовому засіданні наголошували на неотриманні зазначеної відповіді від відповідача.

Таким чином враховуючи усі вищенаведені обставини слід зазначити, що в розрізі встановленого згідно судового рішення факту неправомірної бездіяльності відділу ДВС Сокирянського районного управління юстиції щодо виконання виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області №1-31/06 від 22 червня 2006 року та відсутності в матеріалах справи належних доказів, які б підтверджували вжиття відповідачем, як вищестоящим органом, достатніх заходів спрямованих на здійснення контролю за виконанням відділом ДВС Сокирянського районного управління юстиції даного виконавчого листа та недопущення виникнення протиправної бездіяльності з боку останнього, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо контролю за виконанням виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області № 1-31/06 від 22 червня 2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 86329 грн. 44 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович