Справа № 809/492/16
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. № 809/492/16

12 год. 45 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень. Позовні вимоги мотивував тим, що оскаржувані рішення є незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а відтак підлягають до скасування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позоаній заяві. Суду пояснив, що оскаржуваними рішеннями від 26.04.2016 року до ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції за порушення порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та реалізацію і зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку. Вважає, що штрафні санкції до позивача застосовано безпідставно, а рішення субєкта владних повноважень є протиправними, оскільки чинним законодавством України визначено обовязок ведення фізичною особою-підприємцем тільки Книги обліку доходів і витрат, якою не передбачено можливості ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Крім того, пояснив, що відповідно до чинного законодавства України, у разі зміни зразка марок акцизного податку марковані такими марками алкогольні напої знаходяться в обігу до їх повного використання. Водночас факт реалізації таких алкогольних напоїв податковим органом не встановлено. З огляду на зазначене вважає, що застосовані до позивача штрафні санкції слід визнати протиправними та скасувати. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заявлений позов не визнала з мотивів, викладених в письмовому запереченні. Суду пояснила, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що Державною податковою інспекцію в м. Яремчому правомірно застосовано до ОСОБА_3 штрафні санкції за порушення порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та за реалізацію і зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку. Зокрема зазначила, що позивачем в порушення вимог діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України не вівся облік товарних запасів за місцем їх реалізації, так як останні не були обліковані в Книзі обліку доходів і витрат. В обґрунтування поданого заперечення зіслалась також на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 25.02.2014 року по справі №21-19а/14. Звернула увагу суду на те, що під час проведення перевірки встановлено зберігання однієї пляшки горілки із маркою акцизного податку старого зразка. Вказала, що оскільки термін придатності товару на момент проведення перевірки закінчився, то відповідно до абз.15 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" податковим органом було підставно застосовано передбачену законодавством санкцію. Вважає, що ДПІ в м. Яремчому діяло в межах своїх повноважень і відповідно до вимог чинного законодавства, тому твердження позивача про протиправність податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій є необґрунтованим. Просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 30.03.2016 року ДПІ в м. Яремчому було проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Перевірка проведена відповідно до направлень за №№328,329 від 23.03.2016 та наказу за №252 від 23.03.2016 року, виданих ГУ ДФС в Івано-Франківській області (а.с.30-32).

За результатами перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області складено акт за 34/09-19-21-11/1/НОМЕР_1 від 30.03.2016 року, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог: ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п. 12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, ст.226, п.177.10 ст.177 ПКУ та вимог Наказу Міндоходів України від 16.09.2013 року за №481 (а.с. 33-34).

Як встановлено в судовому засіданні позивач відмовився від підпису вищевказаного акту від 30.03.2016 року про що складено акт відмови від підпису та його отримання (а.с.38).

В той же час 08.04.2016 року та 18.04.2016 року ОСОБА_3 було подано заперечення та доповнення до заперечення на акт фактичної перевірки (а.с.24-27).

Судом встановлено, що 22.04.2016 року податковим органом було надіслано позивачу висновок щодо розгляду заперечення, відповідно до якого податковим органом було повідомлено про встановлення проведеною перевіркою фактів реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та неведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації (а.с.41-42).

На підставі акту перевірки 26.04.2016 року ДПІ в м. Яремче прийняті податкове повідомлення-рішення за №, згідно з яким позивачу нараховано штрафні санкції в сумі 41 514 грн., та рішення про застосування фінансових санкцій за №000009//170 від 26.04.2016 року на суму 17 000 грн. (а.с. 8-9).

Згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі- КАС) України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наслідками судового розгляду суд не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення за №000711407 від 26.04.2016 року з огляду на нижчевикладене.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, в регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання даних Законів.

Відповідно до положень Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані в тому числі вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно статті 6 Закону облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Здійснивши системний аналіз норм, які визначають правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суд вважає, що на фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, чинним законодавством покладено обовязок ведення обліку товарних запасів, виключно в порядку, визначеному законами та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України встановлено, що фізичні особи-підприємці зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 року за №481 затверджено Порядок ведення Книги обліку і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Водночас дослідивши затверджену вищевказаним Порядком форму Книги обліку доходів і витрат, суд приходить до висновку, що законодавець, встановивши обовязок ведення обліку товарних запасів, фактично не встановив порядку та способу виконання даного обов'язку, так як жодною графою Книги не передбачено зазначення відомостей про товарні запаси.

Відповідно до пункту 6 Порядку самозайняті особи заносять до Книги відомості у графі 5 реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо повязані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг. Таким чином жодної можливості зазначення у будь-якій графі саме товарних запасів немає.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що належним підтвердженням обліку є накладні та товарно-транспортні накладні на товар, які, як встановлено в судовому засіданні, були надані відповідачу при перевірці, що не заперечив представник відповідача (а.с.47-100).

Таким чином на думку суду висновок податкового органу про порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які необліковані у Книзі обліку доходів і витрат є необґрунтованим та протиправним.

Оцінюючи правомірність податкового повідомлення-рішення за №000711407 від 26.04.2016 року суд також враховує те, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем було допущено порушення вимог пп.86.7 ст.86 ПКУ.

Так відповідно до п.86.7 ПКУ у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що в поданому представником ОСОБА_3 запереченні на акт перевірки останній вказав про бажання взяти участь у його розгляді, проте податковим органом на розгляд заперечення представника позивача запрошено не було позивача про місце і час проведення такого розгляду протиправно не повідомлено. Зазначена обставина доказуванню не підлягає, як така, що визнана сторонами в судовому засіданні

На переконання суду дане порушення вплинуло на повноту встановлення обставин, необхідних для прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст. 244-2 КАС України суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на наведене суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 25.02.2014 року за №21-19а/14, оскільки дані висновки Верховного Суду України стосуються застосування правових норм ще до введення в дію Порядку ведення Книги фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування, встановленого наказом Міндоходів від 16.09.2013 року за №481.

Так до 18.10.2013 року дані відносини регулювались попереднім нормативно-правовим актом - Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженим наказом ДПА за №1025 від 24.12.2010, що втратив чинність 18.10.2013 року. Так пунктом 2 вищевказаного Порядку було передбачено необхідність реєстрації за кожним працівником - фізичною особою, що здійснює операції за готівку, та веде їх облік відповідної Книги, яка реєструється самозайнятою особою в порядку визначеному законом.

У Порядку від 16.09.2013 року за №481 аналогічна норма відсутня, у зв'язку з чим в самій Книзі, форма якої затверджена чинним Порядком, відсутні графи "Внутрішнє переміщення товару", в якій раніше відображалася вартість товару (за цінами придбання), переданого працівнику для реалізації та повернення товару від найманого працівника приватному підприємцю та "Залишок товарних запасів, матеріалів".

Водночас суд погоджується з правомірністю висновків податкового органу про наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Посадовими особами податкового органу 30.03.2016 року встановлено, що в реалізації господарської одиниці на вітрині бару знаходилась одна пляшка горілки «Хріновухи Олігарх» 0,5 л. по ціні 180 грн. (акцизна марка серії 04 ААБК 056324 10/12) з зазначеною датою виробництва 28.03.2014 року, термін зберігання 12 місяців, тобто до 28.03.2015 року. Таким чином на момент проведення перевірки позивача термін придатності вищевказаного алкогольного напою для споживання закінчився.

Крім того ОСОБА_3 ревізорам інспекторам предявлено видаткову накладну №ІФАС 001289 від 28.01.2015 року від ТОВ «Аскор-Україна» на отримання двох пляшок горілки «Хріновухи Олігарх» 0,5л. по ціні 45,78 грн.

Згідно п.2 Постанови КМУ «Деякі питання запровадження марок акцизного податку нового зразка для алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 14.05.2015 року за №296 з 01.07.2015 року затверджено нові зразки марки акцизного збору.

Відповідно до вимог абз.4 ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

В судовому засіданні представник позивача факти закінчення терміну придатності вищевказаного алкогольного напою та маркування даного напою маркою старого зразка підтвердив, тому дані обставини відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України доказуванню не підлягають як такі, що визнаються сторонами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Окрім того зазначене також підтверджується наданими контролюючому органу під час перевірки поясненнями офіціанта ОСОБА_4, копія яких міститься в матеріалах справи та досліджена судом в якості письмового доказу по справі.

За порушення норм вищевказаного Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чиним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо відсутності факту реалізації пляшки горілки «Хріновухи Олігарх» 0,5 л., а в подальшому і відсутності підстав для застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", так як вищевказаною нормою передбачено застосування санкцій за зберігання алкогольних напоїв без марки акцизного податку встановленого зразка, як за окреме самостійне порушення, незалежно від того чи було такий товар реалізовано.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст. 94 КАСУ, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Таким чином пропорційно до задоволених вимог на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 415,14 грн.

На підставі ст.ст.11, 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", ст.ст. 3, 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п.п. 1, 5, 6 Поряду ведення Книги обліку і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 року за №481, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення за № визнати протиправним та скасувати.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 415 (чотириста п'ятнадцять) грн. 14 коп. судового збору.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 07.06.2016 року.