Справа № 808/1562/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року 17 год.27хв.Справа № 808/1562/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Лотос Трейд"

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2016р. №,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Лотос Трейд" - звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 28.04.2016 № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані з покликанням на те, що оформлення довіреностей на отримання матеріальних цінностей відмінено з 01.01.2015, а тому не зазначення у видаткових накладних інформації щодо виписаних довіреностей на отримання товару не може вважатися порушенням в листопаді 2015 року, і тим більше свідчити про завищення податкового кредиту. Крім того, парфумерна продукція не входить до переліку продукції, яка підлягає обовязковій сертифікації, а тому вказані доводи позивача не повинні братися до уваги. Не зазначення у видаткових накладних, специфікаціях інформації щодо номерів реєстрації сертифікатів якості-відповідності не може бути підставою для висновку про безтоварність операції. Недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних не можуть бути підставою для збільшення грошових зобовязань позивачу. Крім того, позивач не наділений повноваженнями перевіряти діяльність контрагентів своїх контрагентів. Податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано суми податкового кредиту, оформлені належним чином, недоліків в їх оформленні не виявлено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Позов просить задовольнити повністю.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, що співпадають з позицією, викладеною в запереченнях, а зокрема пояснив, що в ході проведеної перевірки встановлено завищення позивачем податкового кредиту по господарських операціях позивача з ТОВ "Ін-Версія" за листопад 2015 на 40937 грн. До такого висновку відповідач дійшов з огляду на те, що у видаткових накладних відсутня інформація щодо виписаних довіреностей на отримання товару. Податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, товари не містять коди УКТ ЗЕД, проте в специфікації від 13.08.2015 зазначено, що товар з найменуванням "версія в асортименті" має код УКТ ЗЕД 00. У видаткових накладних, специфікації, які позивач надав до перевірки, відсутня інформація щодо номерів реєстрації сертифікатів якості-відповідності, сертифікати якості-відповідності до перевірки не надані. Товарно-транспортні накладні оформлені з порушенням вимог їх заповнення. У ТОВ "Ін-Версія" чисельність працюючих 1 особа, інформація щодо основних засобів відсутня, інформація про обєкти оподаткування відсутня. Постачальником ТОВ "Ін-Версія" є ТОВ "Требл Компані", по якому не встановлено придбання товару, податкові накладні вказаним підприємством не зареєстровані в ЄРПН. Також відповідачем отримано податкову інформацію від ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області щодо ТОВ "Ін-Версія", за результатами якої встановлено неправомірне визначення сум податкового кредиту при придбанні товарів у ТОВ "Требл Компані" та сум податкових зобовязань при продажу товарів позивачу. Таким чином, перевіркою не підтверджено отримання позивачем товарів від ТОВ "Ін-Версія" у листопаді 2015 року на суму 245620,56 грн., у т.ч. ПДВ 40936,76 грн. Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. При цьому суд враховує таке.

Позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Лотос Трейт" зареєстроване 08.12.2006 як юридична особа (а.с.144, 145, 146 том 1). Основними видами діяльності позивача є роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними при належностями в спеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, дослідження конюнктури ринку та виявлення громадської думки (а.с.146 том 1). Позивач є платником податку на додану вартість (а.с.147).

В період з 06.04.2016 по 07.04.2016 посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Лотос Трейд" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ "Ін-Версія" за листопад 2015 року, результати якої оформлено актом перевірки від 14.04.2016 № 770/08-27-14-2/34789812 (а.с.17-29 том 1).

Перевіркою встановлено порушення вимог п.п.14.1.36, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п.198.1 ст.198 п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, внаслідок чого підприємством завищено від'ємне значення за листопад 2015 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 40937 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2016 №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2015 року на 40937 грн. (а.с.16 том 1).

Підставою для зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ слугувало те, що відповідач відсторнував з податкового кредиту позивача за листопад 2015 року суму ПДВ в розмірі 40937 грн. по господарських операціях позивача з ТОВ "Ін-Версія".

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 ПК України).

Пункт 201.1. ст.201 ПК України встановлює, що платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до пп. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р. зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських, операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Визначальним фактором для віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є звязок придбаних товарів, послуг, в ціні яких такий ПДВ сплачено, із господарською діяльністю платника податків та наявність підтверджуючих первинних документів.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Ін-Версія" (продавець) укладено договір купівлі продажу № 616 від 26.03.2012 (а.с.47-51 том 1), за умовами якого продавець зобовязаний надати покупцю у власність матеріальні цінності (товари непродовольчої групи) а покупець зобовязується прийняти та сплатити за товару в установлені цим договором строки. Асортимент, кількість, строки, ціна одиниці товару та загальна сума кожної поставки визначається у відповідності до заяви покупця, що відповідає специфікації та прайс-листам продавця. Відповідно до п. 4.2 договору, поставка товару в магазин покупця здійснюється продавцем.

Господарські операції позивача з ТОВ "Ін-Версія" щодо купівлі-продажу товарів супроводжувались складанням відповідної первинної документації, зокрема: специфікації, видаткові накладні (а.с.52, 57-104 том 1). Перевезення товару здійснювалося силами та за рахунок ТОВ "Ін-Версія", що підтверджується наявними в матеріалами справи копіями товарно-транспортних накладних (а.с.106-142 том 1).

ТОВ "Ін-Версія" виписано позивачу податкові накладні (а.с.2-80 том 2).

Проведення розрахунків здійснено в безготівковому порядку, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень (а.с.113-117).

Придбаний позивачем у ТОВ "Ін-Версія" використано в господарській діяльності, а саме реалізовано в мережі магазинів позивача (а.с.118-123 том 1).

На підставі отриманих податкових накладних, позивач суму ПДВ в розмірі 40937,00 грн. по господарських операціях з ТОВ "Ін-Версія" включив до податкового кредиту листопада 2015 року.

Суд зазначає, що податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит по операціях з ТОВ "Ін-Версія", оформлені належним чином, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того з акта перевірки вбачається, що порушень при їх оформленні перевіряючими у ході проведення перевірки не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, що діяла на дату вчинення господарських операцій), якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Таким чином, відомості, якими позивач володів на момент здійснення господарських операцій з контрагентами відповідають тим, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже є достовірними.

При цьому, як вбачається з заперечень відповідача та акта перевірки, на підставі якого винесено спірне податкове повідомлення-рішення, висновки відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, крім іншого, ґрунтуються на підставі податкової інформації, отриманої від ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області щодо ТОВ "Ін-Версія".

Судом такі доводи податкового органу не приймаються з огляду на наступне.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права формування витрат, на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування витрат, податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Суд зазначає, що в силу закону отримання податковим органом податкової інформації, в якій викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента або акт про неможливість проведення зустрічної звірки тощо, не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Платник податку (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання послуг не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів.

Таким чином, підприємство не може і не повинно нести відповідальність за діяння інших юридичних осіб. Жодним діючим законодавчим або нормативним актом України не передбачається обовязок покупця, а також не надано йому права перевіряти правомірність діяльності підприємств-контрагентів за господарськими договорами, мету діяльності їх посадових осіб, достовірність даних, вказаних постачальником в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності іншого платника податку.

Доказів обізнаності позивача щодо певних обставин здійснення господарської діяльності контрагентами (не знаходження за місцем реєстрації, сплати ним податків, штатна чисельність працівників тощо) відповідачем суду не надано.

Щодо покликань відповідача на те, що контрагент позивача не мав матеріальних та трудових ресурсів для надання поставки товарів для позивача, суд зазначає, що чинним законодавством не обмежено право сторін в господарських правовідносинах залучати для поставки товарів, виконання робіт, надання послуг третіх осіб та використовувати орендовані засоби.

Щодо покликань відповідача на те, що видаткові накладні та товарно-транспортні накладні оформлені з порушенням вимог законодавства, суд зазначає, що вказані документи не є підставою для формування позивачем сум податкового кредиту. Крім того, станом на дату виписування видаткових накладних в законодавстві була відсутні норма щодо зазначення в видаткових накладних інформації про виписані довіреності на отримання товару; обов'язкової сертифікації парфумерної продукції. Щодо недоліків в оформленні товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що перевезення товару здійснювалося ТОВ "Ін-Версія", позивач не формував податковий кредит по операціях з придбання у ТОВ "Ін-Версія" послуг з перевезення товару, а тому недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних не можуть бути підставою для зменшення суми податкового кредиту.

З врахуванням фактичних обставин справи, положень ст.198, ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 28.04.2016 прийняте без належних на те підстав. Податковий кредит пов'язаний з господарською діяльністю позивача, що підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського і податкового обліку. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку носить індивідуальний характер та не може бути перекладена на іншого платника податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2016р. №.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Лотос Трейд" () судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька