Справа № 826/232/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/232/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2016 року № 826/232/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

до

третя особа

ООО "Подорожник"

Державна фіскальна служба України

про

продовження дії спеціальної санкції ,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі по тексту – позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до ООО «Подорожник» (далі по тексту – відповідач), в якому просить подовжити дію спеціальної санкції – тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України, яка застосована наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 лютого 2015 року №185 на термін до усунення ООО «Подорожник» (Російська Федерація) порушення статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” щодо заборгованості за зовнішньоекономічними операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «Недрадобут» на суму 1 7109,16 тис. рос. руб. Та за зовнішньоекономічними операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «Еріка-плюс» на суму 4 824,67 тис. рос. руб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” до відповідача за порушення зовнішньоекономічного законодавства відповідним наказом Мінекономіки застосовано спеціальну санкцію – тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності. У зв’язку з тим, що обставини, які зумовили застосування до відповідача згаданої санкції, ним не усунуті, позивач вважає за доцільне в судовому порядку подовжити дію спеціальної санкції, застосованої до відповідача.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та судового розгляду справи. Письмових пояснень щодо суті спору суду не надав.

В судовому засіданні 24.03.2016 ухвалою суду залучено до участі у вирішені справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державну фіскальну службу України.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття сторін, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 лютого 2015 року №185 “Про застосування спеціальної санкції – тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України – до іноземних суб’єктів господарської діяльності” за порушення статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, згідно статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, на підставі подання Державної фіскальної служби України від 19 листопада 2014 №7245/5/99-99-22-04-02-16, у 40-денний строк з дня набрання чинності чим наказом, зокрема, до компанії-нерезидента ООО «Подорожник» (Російська Федерація) застосовано спеціальну санкцію – тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Позивач, керуючись положеннями статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” вважає за доцільне продовжити дію спеціальної санкції, застосованої до компанії-нерезидента ООО «Подорожник» (Російська Федерація) у судовому порядку.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за порушення цього або пов’язаних з ним законів України до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб’єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб’єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб’єктами господарської діяльності своїх обов’язків згідно з цим або пов’язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України; застосування до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб’єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб’єктами цього Закону та/або пов’язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов’язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Частина друга статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” визначає, що санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.

Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб’єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №459, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Як підтверджують матеріали справи, до компанії-нерезидента ООО «Подорожник» застосовано спеціальну санкцію – тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України на підставі подання Державної фіскальної служби України від 19 листопада 2014 №7245/5/99-99-22-04-02-16. Зазначене подання Державної фіскальної служби України мотивоване порушенням компанією-нерезидентом ООО «Подорожник» статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, а саме: існування простроченої дебіторської заборгованості за експертним контрактом від 27.09.2013 №27/09/2013, укладеними із суб’єктом господарювання України ТОВ “Недрадобут” на суму 1 7109,16 тис. російських рублів

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов’язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб’єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб’єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Частина сьома статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” передбачає, що подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.

Згідно з частиною восьмою статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики на підставі інформації ініціатора застосування даної санкції звертається з позовною заявою до суду.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.9 Положення про порядок застосування до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб’єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52, на підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) відділ контролю за зовнішньоекономічною діяльністю разом із відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності та/або відділом правового захисту інтересів Міністерства в судових та інших органах готують відповідну позовну заяву до суду.

Станом на день вирішення спору доказів усунення порушень вимог статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” відповідачем до суду не надано.

Відповідно до частини дев’ятої статті 37 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” при прийнятті рішення щодо подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суд зазначає термін, на який подовжено дію цієї санкції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для подовження дії спеціальної санкції – тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 лютого 2015 року №185 на термін до усунення ООО “Подорожник” (Російська Федерація) порушення статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” щодо заборгованості за зовнішньоекономічними операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «Недрадобут» на суму 1 7109,16 тис. рос. руб., та за зовнішньоекономічними операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «Еріка-плюс» на суму 4 824,67 тис. рос. руб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України є доведеними, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Міністерства економічного розвитку і торгівлі України задовольнити повністю.

2. Подовжити дію спеціальної санкції – тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 лютого 2015 року №185 на термін до усунення ООО “Подорожник” (Російська Федерація) порушення статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” щодо заборгованості за зовнішньоекономічними операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «Недрадобут» на суму 1 7109,16 тис. рос. руб., та за зовнішньоекономічними операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «Еріка-плюс» на суму 4 824,67 тис. рос. руб.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур