Справа № 813/6110/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/9639/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі № 813/6110/15 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Банк „Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича вжити усіх необхідних заходів щодо відшкодування ОСОБА_1 грошових коштів за договором №31 банківського вкладу у національній валюті „Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ „Банк „Київська Русь", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому порядку, у тому числі включити у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві „Банк „Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, фізичну особу - ОСОБА_1 за договором № 31 банківського вкладу у національній валюті „Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ „Банк „Київська Русь".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є вкладником ПАТ „Банк „Київська Русь", однак його протиправно не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Такі дії відповідачів не ґрунтуються на нормах законодавства та порушують його законні права та інтереси.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року позов задоволений частково. Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Банк „Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича вжити усіх необхідних заходів щодо відшкодування ОСОБА_1 грошових коштів за договором №31 банківського вкладу у національній валюті „Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ „Банк „Київська Русь", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому порядку, у тому числі, включити у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві „Банк „Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, фізичну особу - ОСОБА_1 за договором №31 банківського вкладу у національній валюті „Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ „Банк „Київська Русь". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" Волков О.Ю. та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.03.2015 року між ПАТ „Банк „Київська Русь" та ОСОБА_1 був укладений договір №31 банківського вкладу в національній валюті „Цікава пропозиція 2015". Відповідно до умов договору ОСОБА_1 надає, а ПАТ „Банк „Київська Русь" приймає на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 145 000,00 грн. Процентна ставка встановлена у розмірі 17% річних, термін повернення вкладу - 03.04.2015 року.

Між ПАТ „Банк „Київська Русь" та ОСОБА_1 19.12.2013 року було укладено Заяву договір № MCD 234072 про приєднання до договірних умов та правил відкриття та обслуговування ПАТ „Банк „Київська Русь" поточних рахунків фізичних осіб, операції якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів - платіжних карток.

АСК „Дністер" 19.03.2015 року платіжним дорученням №191 перерахувала грошові кошти у загальній сумі 145 000,00 грн. з поточного рахунку №001 відкритий у ПАТ „Банк „Київська Русь" на особовий рахунок ОСОБА_1 №001 відкритий у ПАТ „Банк „Київська Русь", з призначенням платежу: Перерахування безпроцентної фінансової позики згідно договору від 19.03.2015 року.

ПАТ „Банк „Київська Русь" 03.12.2015 року не виконав умов договору банківського вкладу та не повернув позивачу суму вкладу та нараховані відсотки. Працівниками банку було повідомлено позивача про те, що у ПАТ „Банк „Київська Русь" введена тимчасова адміністрація і всі рахунки заблоковані.

Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 190 „Про віднесення публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" до категорії неплатоспроможних". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 року прийняте рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ „Банк „Київська Русь".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ „Банк „Київська Русь" призначений Волков Олександр Юрійович. Тимчасова адміністрація запроваджена строком на 3 місяці з 20 березня 2015 по 19 червня 2015 року, включно.

З 24 липня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату коштів вкладникам ПАТ „Банк „Київська Русь".

Позивач, після звернення до ПАТ „Укргазбанк", який визначений банком-агентом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, дізнався, що не включений у Загальний реєстр вкладників ПАТ „Банк „Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Позивач 31 липня 2015 року звернувся з письмовою заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Банк „Київська Русь" Волкова О.Ю. з проханням включити його у реєстр вкладників на виплату коштів, проте відповіді не отримав і у Загальний реєстр вкладників ПАТ „Банк „Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не включений.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Банк „Київська Русь" не було встановлених законом підстав для не включення позивача до переліку вкладників.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що грошові кошти не залучені Банком від Позивача, а є такими що надані в якості фінансової допомога від АСК „Дністер", отже відсутня умова безпосереднього внесення депозитних коштів за договором банківського вкладу, що не підпадає під дію ст. 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в частині визначення осіб як вкладників, та таких які мають вклад. При цьому, виконання платіжних доручень Банком в період тимчасової адміністрації свідчить про наявність ознак нікчемності правочину визначених п. 1 ч. 5 ст.36, п. 7. ч. 3. ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 216 ЦК України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Спірні відносини регулюються Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі Закону) та Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. № 2, зареєстроване в Мінюсті 14.09.2012 р. за №1581/21893 (далі Положення).

Відповідно до ст.26 Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку і сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, проте Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Згідно статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а виконавча дирекція Фонду протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

При цьому, відповідно до ст.37 Закону Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду під час дії тимчасової адміністрації визначаються Законом. Зокрема, стаття 38 Закону передбачає, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до Положення, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (пункт 8 Розділу І Положення), а Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про ліквідацію банку як юридичної особи (пункт 11 Розділу І Положення).

Банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити, зокрема, формування файлів та архівування бази даних про вкладників відповідно до вимог розділу ІІ Правил; направлення до Фонду файлів бази даних разом із супровідним листом (пункт 4 розділу ІІ Положення).

Банк має право надати до Фонду відповідні зміни до бази даних про вкладників (пункт 6 розділу ІІ Положення).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку (пункт 3 розділу ІІІ Положення).

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування (пункт 6 розділу ІІІ Положення).

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду(пункт 2 розділу ІV Положення).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (пункт 4 розділу ІV Положення).

Аналіз викладених положень нормативно правових актів свідчить, що відшкодування коштів триває з моменту прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та завершується в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

При цьому, ще під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду вживає заходів щодо: 1) перевірки правочинів, укладених банком, 2) формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, 3) формування переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом; 4) повідомлення правоохоронних органів у випадку виявлення протиправних дій відносно банку тощо, а Фонд на підставі складеного уповноваженою особою Фонд переліку складає і затверджує Загальний реєстр вкладників.

Отже, вказаними нормами права визначені як обов'язок уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов'язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. Як визначено ч.4 ст.38 Закону, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено Уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації. На час розгляду справи ліквідація Банку не завершена.

Судами встановлено, що Уповноваженою особою Фонду виявлено та повідомлено учасників правочину, що: 19.03.2015 року АСК „Дністер" платіжним дорученням №191 ініціювало перерахування грошових коштів у загальній сумі 145 000,00 грн. з поточного рахунку № 001 відкритий у ПАТ „Банк „Київська Русь" на особовий рахунок ОСОБА_1 №001 відкритий у ПАТ „Банк „Київська Русь", з призначенням платежу: Перерахування безпроцентної фінансової позики згідно договору від 19.03.2015 року, який завершений банком 20.03.2015 о 06:13:05 року - є нікчемним; договір банківського рахунку від 19.03.2015р., укладений між ПАТ „Банк „Київська Русь" та ОСОБА_1, - є нікчемним; договір банківського вкладу № 31 від 19.03.2015 року зі змінами та доповненнями до нього, укладений між ПАТ „Банк „Київська Русь" та ОСОБА_1 - є нікчемним.

Отже, правочин вчинений сторонами є таким, що штучно створює обов'язок Фонду щодо відшкодування грошових коштів, які Фонд здійснює за рахунок державних коштів, такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, та відповідно порушують публічний порядок - є нікчемними згідно п.2 та п.7 ч. 3 статті 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Таким чином, уповноваженою особою Фонду в межах діючого законодавства вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню. Тобто, фактично уповноваженою особою вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що фактично удавана поворотна фінансова допомога з боку АСК „Дністер" певним фізичним особам, створила можливість для АСК „Дністер", як власника грошового вкладу, згодом повністю отримати усю суму свого первинного вкладу, без будь-яких обмежень фіксованою сумою державного відшкодування, шляхом роздроблення і перерахунку коштів в якості фінансової допомоги окремим фізичним особам в день оголошення банку проблемним за Постановою НБУ, що є безпосереднім і прямим наданням переваг цим вкладникам перед іншими кредиторами банку та має усі ознаки нікчемності правочину.

Крім того, перерахування грошових коштів у загальній сумі 145 000,00 грн. з поточного рахунку № 001 відкритого у ПАТ „Банк „Київська Русь" на особовий рахунок ОСОБА_1 №001 відкритий у ПАТ „Банк „Київська Русь" ініційовано 19.03.2015 року АСК „Дністер", як поворотна безвідсоткова фінансова допомога за договором, тобто вказана сума підлягає поверненню АСК „Дністер". Виходячи з наведеного перераховані кошти на рахунок позивача не являються його власними коштами та не являються вкладом в розумінні Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, у спірних правовідносинах уповноважена особа діяла у межах повноважень, які визначено Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, судом вірно зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Тобто для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок ФГВФО мають бути наявні дві умови а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

Згідно з ч. 4 ст. 2 цього Закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Під залученням грошових коштів розуміють тимчасово вільні кошти вкладників - фізичних та юридичних осіб, які мобілізовані банком на певних умовах і на певний термін чи до запитання. Ці кошти зберігаються на рахунках клієнтів-вкладників і використовуються відповідно до режиму рахунку і банківського законодавства.

Метою проведення таких операцій є: залучення коштів для подальшого розміщення в активні операції; (надання фінансових послуг); залучення коштів для поповнення ліквідності з метою розрахунків за зобов'язаннями.

Тобто, грошові кошти мають надійти (для вкладника) до банку, через касу банку або з іншої фінансової установи тим самим збільшуючи ліквідність, а також зобов'язання Банку на суму залучених грошових коштів від вкладника.

На підтвердження залучення банківського вкладу від Вкладника згідно п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБ України від 1 червня 2011 року №174, необхідно враховувати що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію(другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп „вечірня" чи „післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Судами встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо підтвердження факту внесення грошових коштів 19.03.2015 року на рахунок до банку. Статус вкладника Позивача спростовується випискою по рахунку юридичної особи згідно якої вбачається що грошові кошти залучені Банком від Юридичної особи та надійшли па рахунок Позивача після 00:00 год. 20.03.2015 року.

Отже, в розумінні наведених обставин, Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ч.1 статті 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", позивач не є владником, оскільки грошові кошти не залучені Банком від Позивача, а є такими що надані в якості фінансової допомога від АСК „Дністер", тобто відсутня умова безпосереднього внесення депозитних коштів за договором банківського вкладу (ст.216 ЦК України), що не підпадає під дію ст. 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в частині визначення осіб як вкладників, та таких які мають вклад.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності дій уповноваженої особи.

Передчасні також і позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки відповідно до ч.5 ст.27 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою переліків вкладників. З огляду на те, що позивач не був включений уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то Фонд був позбавлений можливості включити позивача до вказаного реєстру вкладників.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" Волкова О.Ю., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: