Справа № 806/201/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Київ К/800/39532/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представника:ГПУ - Атаманюк І.О. відповідача - Малиновський Р.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюПопільнянської районної державної адміністрації Житомирської області
напостанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року
у справі№806/201/14
за позовомПрокурора Попільнянського району Житомирської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства Житомирської області, Житомирської обласної державної адміністрації
доПопільнянської районної державної адміністрації Житомирської області
третя особаФермерське господарство «Дівоол»
за участюЗаступника прокурора Житомирської області
провизнання нечинним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року Прокурор Попільнянського району Житомирської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства Житомирської області, Житомирської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа - Фермерське господарство «Дівоол», про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 01.08.2012 №431 щодо надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди на території Романівської сільської ради ФГ «Дівоол».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно надав дозвіл на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (фермерського господарства) юридичній особі, ФГ «Дівоол», оскільки надання даної земельної ділянки в оренду повинно здійснюватись через проведення аукціону. Крім того, ст.134 ЗК України передбачає передачу земельних ділянок через проведення аукціону лише громадянам, а не юридичним особам.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 01.08.2012 року №431 «Про надання дозволу ФГ «Дівоол» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства на території Романівської сільської ради».

Не погоджуючись з постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням голови Попільнянської районної державної адміністрації від 01.08.2012 року №431 фермерському господарству «Дівоол» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 22,32 га із земель запасу Романівської сільської ради з метою передачі в користування на умовах оренди терміном на 10 років для ведення фермерського господарства.

За результатами проведеної прокуратурою Попільнянського району Житомирської області перевірки встановлено, що розпорядження Попільнянської РДА прийняте з порушенням ст.134 Земельного кодексу України та ст.7 Закону України «Про фермерське господарство».

У зв'язку з цим, прокурор Попільнянського району Житомирської області звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження не містить жодного волевиявлення відповідача про умови, порядок та інші обов'язкові складові передачі певної земельної ділянки в оренду ФГ «Дівоол». Прийняття оскаржуваного розпорядження не призвело і не могло призвести до переходу права оренди на вказану земельну ділянку до ФГ «Дівоол». Правовий статус оскаржуваного розпорядження обмежується виключно дозволом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не призводить до переходу права оренди на неї, так як не є реалізацією відповідачем права державної власності на вказану земельну ділянку.

Між тим, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження голови Попільнянської РДА прийняте на підставі ст.123 ЗК України за межами процедури проведення земельних торгів за відсутності встановлених підстав для цього, що передбачені частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.ст.20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право, серед іншого, звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на місцеві державні адміністрації покладено завдання виконання чинного законодавства, забезпечення законності і правопорядку на території області.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №459/2011, Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Таким чином, прокурор Попільнянського району Житомирської області правомірно звернувся до суду з позовними вимогами в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області та Житомирської обласної державної адміністрації щодо визнання нечинним та скасування розпорядження голови Попільнянської РДА від 01.08.2012 року №431.

Згідно з ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного розпорядження) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами ст.123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок у постійне чи тимчасове користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за клопотанням зацікавленої особи, за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст.134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Згідно з ч.3 ст.134 Земельного кодексу України, земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Статтею 135 даного Кодексу визначено, що земельні торги проводяться у формі аукціону.

З аналізу наведених положень Земельного кодексу України вбачається, що передача земельних ділянок державної та комунальної форми власності в Україні здійснюється шляхом продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), за винятком випадків, перелік яких встановлено Законом.

Водночас, оскаржуваним розпорядженням Попільнянської РДА земельна ділянка передається фермерському господарству «Дівоол» - юридичній особі. Проте, ч.3 ст.134 ЗК України не містить застережень щодо неможливості продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельних ділянок юридичним особам - СФГ.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що Попільнянська РДА при прийнятті спірного розпорядження діяла як організатор земельних торгів.

Таким чином, при прийнятті розпорядження від 01.08.2012 року №431 Попільнянська РДА порушила процедуру проведення земельних торгів за відсутності встановлених на це підстав, що передбачені частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Отже, вказаною статтею обмежено коло суб'єктів публічно - правових відносин, які наділені правом на отримання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства і юридична особа таким правом не наділена.

За таких обставин, фермерське господарство «Дівоол», як юридична особа, відповідно до п.15 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України та ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» не мало права на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що розпорядження голови Попільнянської РДА від 01.08.2012 №431 прийняте з порушенням норм чинного на час його прийняття законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Посилання скаржника в касаційній скарзі на пропуск строку, передбаченого ст.99 КАС України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки листом від 16.01.2012 р. (а.с.56) прокуратура зверталась до голови РДА з проханням надсилати щомісячно копії (рішень) розпоряджень із земельних питань, однак оскаржуване розпорядження було надіслано лише 25.12.2013 р. (а.с.95). Позов же подано у січні 2014 року.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

Поряд з цим, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: