Справа № 164/763/16а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 р. Справа № 876/3082/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 12 квітня 2016 року у справі №164/763/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про зобов'язання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

02.03.2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області (далі - Управління), просив зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2015р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до положень ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік та визнати дії Управління вибірковими та упередженими щодо виплати та перерахунку пенсії, внаслідок чого позивачу нанесено матеріальну та моральну шкоду.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 12.04.2016р. в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Маневицького районного суду Волинської області від 12.04.2016р. та відмінити рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року як таке, що прийняте після законного рішення Маневицького райсуду від 15.11.2011р. і суперечить ст.22,58,60 Конституції України. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з 01.01.2011р. проведений черговий перерахунок пенсії із-за зміни страхового стажу та заробітної плати за 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р. визнано неконституційним Положення щодо застосування показника середньої заробітної плати, а рішення про відновлення попередньої редакції цієї статті не приймалось. У зв'язку з цим, перерахунки пенсії повинні проводитись відповідно до п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530, відповідно до якої: «та, яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії». Якщо перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» здійснюється із заробітної плати (доходу) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, то ця заробітна плата відповідно до ч.2 ст.40 цього Закону обчислюється з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, тобто у даній справі за 2010 рік. Окрім того, апелянтом зазначено, що за період з 03.12.2010р. по 22.07.2011р. гроші виплачені не були.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, одержує пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі, продовжує працювати.

01.04.2002р. позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2004р. у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсію ОСОБА_2 перераховано за нормами цього Закону.

З 01.02.2008р. згідно заяви позивача проведено черговий рахунок перерахунок пенсії із-за зміни страхового стажу роботи і заробітної плати та враховано показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Відповідно до розпорядження від 09.12.2011р. на виконання постанови Маневицького районного суду від 15.11.2011р. позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2011 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 календарний рік (1982 грн.63 коп.). Середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії склав 3776,55 грн. (1982,63грн х 1,90482). Також згідно з розпорядженням від 27.12.2011р. проведено перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 03 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року.

З 01.01.2013р. на підставі поданої ОСОБА_2 заяви від 15.01.2013р. та з 01.02.2015р. згідно з заявою від 22.01.2015р. проведені перерахунки пенсії з врахуванням страхового стажу після попереднього перерахунку відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії після перерахунку з 01.02.2015р. склав 3397,73 грн.

Згідно з рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року по справі №102426/12/9104 постанову Маневицького районного суду від 15.11.2011р. скасовано та позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 03 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням виплачених сум, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Тому, з 01.06.2015р. розмір пенсії позивача Управлінням обраховано виходячи із показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік (1197,91 грн.) та який склав 2276,67 грн., про що позивача повідомлено листом.

Вважаючи дії Управління щодо перерахунку пенсії виходячи з показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2007 рік протиправними, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Підпунктом «б» пп.9 п.35 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2008р., абзац 4 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції: «Зс (середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів».

Цим же Законом частину 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в такій редакції: «У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Таким чином, з 01.01.2008р. змінено показник середньої заробітної плати (доходу) - однієї із складових формули заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та встановлено, що цим показником має бути середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески. Також змінено порядок перерахунку пенсії особам, які після призначення пенсії продовжували працювати.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, зокрема, положення підпункту «б» підпункту 9, підпункту «б» підпункту 10 пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію положення частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у первинній його редакції (від 09.07.2003р.), які й підлягають застосуванню.

Враховуючи вказане, при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону № 1058-IV в редакції чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Згідно з ч.4 ст.42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

На підставі аналізу положень статті 42 Закону №1058-IV колегія суддів приходить до переконання, що зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення, однак під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсі

Таким чином при перерахунку пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у рішеннях від 12 червня та 26 червня 2012 року (№№ 21-187а12, 21-195а12 відповідно), від 21 березня 2012 року (№№ 21-456а11, 21-2а12, 21-9а12), від 20 березня 2012 року (справа № 21-62а12)10 квітня 2012 року (№№ 21-450а11,21-16а12, 21-25а12, 21-36а12, 21-60а12), 3 та 10 липня, 4 вересня 2012 року (№№ 21-145а12, 171а12, 21-129а12 відповідно), 18 червня 2013 року та 4 березня 2014 року (№№ 21-153а14, 21-26а14 відповідно), які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2010 рік відсутні, а тому у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про зобов'язання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії слід відмовити.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до положень ч.1 ст.211 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково можуть бути оскарженні в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції та не наділений повноваженнями щодо скасування рішення суду апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга в частині відміни рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року задоволенню не підлягає.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 12 квітня 2016 року у справі №164/763/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

І.В. Глушко

Повний текст Ухвали складено 13.06.2016р.