Справа № 7н-14/2а/0470/10404/12
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/35040/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Іваненко Я.Л. , Пасічник С.С. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області про скасування наказу та поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області та просила скасувати наказ про звільнення з посади та поновити на роботі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Скасовано наказ Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області №47-0 від 31.01.2012р. про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу організації роботи та моніторингу фінансових операцій управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу організації роботи та моніторингу фінансових операцій управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2013р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.03.2014р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012р. залишено без змін. Вказане рішення набрало законної сили.

07.05.2014р. Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулось до суду першої інстанції із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. заяву Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012р. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015р. апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишено без задоволення, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. - без змін.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що обставини, на які відповідач посилається як на нововиявлені, були відомі ще під час розгляду справи судами по суті, у зв'язку з чим не можуть бути прийняті як нововиявлені. Судами вказано на те, що доводи, викладені у заяві, фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням про скасування наказу та поновлення на роботі позивача.

У касаційній скарзі відповідач з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені були відомі ще під час розгляду справи №2а/0470/10404/12 судом першої інстанції та під час прийняття рішення за наслідком оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012р. в апеляційному та касаційному порядку. Зокрема, посилання Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо відсутності правової можливості поновлення ОСОБА_2 на посаді, яку позивач обіймала до проведення реорганізації, звільнення та припинення її державної служби, в тому числі із доцільністю врахування судом при вирішенні спору положень ст. 179 і 184 Кодексу законів про працю України визнано судами апеляційної та касаційної інстанції безпідставними.

Питання щодо встановлення обставин повідомлення ОСОБА_2 про звільнення із займаної посади у телефонному порядку досліджувалось Дніпропетровським окружним адміністративним судом при винесенні постанови від 09.10.2012р., а твердження заявника щодо отримання позивачем відповідних сум вихідної допомоги та компенсації за невикористані дні щорічної і додаткових відпусток державного службовця не спростовує протиправність оскаржуваного ОСОБА_2 наказу №47-0 від 31.01.2012р. Необгрунтованими є також твердження заявника на те, що з моменту незаконного звільнення позивача сплинув значний термін, у зв'язку з чим ОСОБА_2 неможливо поновити на державній службі (посаді) без проведення спеціальної перевірки, перевірки її кваліфікаційних вимог та стану здоров'я на придатність до проходження служби в контролюючих органах.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

У розумінні п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, нововиявленою є обставина, яка існувала на момент вирішення справи та на той час не могла бути відома суду та хоча б одній стороні, яка брала участь у справі.

Таким чином судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок про відсутність підстав для перегляду постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012р. за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області відхилити, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Іваненко Я.Л.

Пасічник С.С.