Справа № 815/2187/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2187/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав зазначених в адміністративному позові та в судовому засіданні вважали можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.10.2014 р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 р., відповідно до ст. 81 якого заробітна плата прокурора регулюється цим законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Позивач наголошує, що в силу приписів ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури становить з 01 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат. Позивач вважає, що з 01.07.2015 р. його оклад, як прокурора місцевої прокуратури, має складати 10 мінімальних заробітних плат на місяць, окрім премій та надбавок. Однак, заробітна плата у вказаному розмірі йому не виплачувалась, в звязку з чим позивач звернуся до суду з вказаним позовом.

Від прокуратури Одеської області надійшли письмові заперечення, які мотивовані тим, що пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет на 2015 рік встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а також, що норми і положення ст. 81 Закону України Про прокуратуру застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідач зазначає, що Закон України Про Державний бюджет України на 2015 рік, як спеціальний закон, який регулює бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, як таких, що фінансуються з державного бюджету, надає повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівникам органів прокуратури. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012р. Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015р., визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, які і застосовувались прокуратурою Одеської області при проведенні розрахунків. Відтак, на думку відповідача, нарахування та виплату заробітної плати позивачу за період з липня 2015 року по березень 2016 року здійснено прокуратурою області відповідно до вимог нормативних актів, які регулюють порядок оплати праці працівників прокуратури, зокрема, п. 9 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет на 2015 рік та постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури із змінами. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що при нарахуванні та виплаті заробітної плати позивачу прокуратура Одеської області діяла у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України і законами України, доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними, а його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Третя особа до судового засідання явку представника не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином та завчасно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

18.04.1994 року позивач прийнятий на посаду помічника стажиста Одеського транспортного прокурора.

Наказом Генерального прокурора України №593 від 30.05.2011 року позивач призначений прокурором Комінтернівського району Одеської області.

Наказом заступника Генерального прокурора України - прокурора Одеської області Сакварелідзе Д. № 3492к від 15.12.2015 року позивача призначено на посаду прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури.

За період часу з 01.07.2015р. по 30.03.2016 р. прокуратурою Одеської області позивачу як прокурору Комінтернівського району Одеської області, а в подальшому прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури нараховано в якості заробітної плати 118385,36 грн. з розрахунку місячного окладу, доплат, премій, надбавок та з врахуванням утриманих сум позивачу фактично виплачена грошова сума в розмірі 91835,85 грн.

Із розрахункового листа, наявного в матеріалах справи (а.с.10-11), вбачається, що ОСОБА_1 нараховано заробітну плату:

за липень 2015 в сумі 5129,95 грн., з яких: оклад за вказаний період 2080,00грн., ОВР 2015,65 грн., доплата за класний чин 135,00 грн., за вислугу років 664,50 грн., індексація доходу 26,80 грн.;

за серпень 2015 в сумі 9212,47 грн., з яких: оклад за вказаний період 2080,00грн., ОВР 2015,65 грн., доплата за класний чин 135,00 грн., премія згідно наказу 4082,52 грн., за вислугу років 664,50 грн., індексація доходу 26,80 грн.;

за вересень 2015 в сумі 9932,87 грн., з яких: оклад за вказаний період 1134,55грн., ОВР 1184,02 грн., доплата за класний чин 73,64 грн., премія згідно наказу 2391,14 грн., відпустка по календарним дням 4552,80 грн. за вислугу років 483,27 грн.,

за жовтень 2015 в сумі 10524,54 грн., з яких: оклад за вказаний період 2080,00грн., ОВР 1860,60 грн., доплата за класний чин 135,00 грн., премія згідно наказу 4383,76 грн., за вислугу років 886,00 грн., індексація доходу 661,08 грн.;

за листопад 2015 в сумі 25830,18 грн., з яких: оклад за вказаний період 1782,86 грн., ОВР 1860,60 грн., доплата за класний чин 115,71 грн., відп. по календарних днях 1568,85 грн., премія згідно наказу 8454,40 грн., за вислугу років 759,43 грн., премія до свята 10543,40 грн., індексація доходу 566,64 грн.;

за грудень 2015 в сумі 14988,85 грн., з яких: оклад за вказаний період 2288,00 грн., ОВР 2374,54 грн., доплата за класний чин 135,00 грн., за вислугу років 969,20 грн.

за січень 2016 року в сумі 9725,05 грн., з яких: оклад за вказаний період 323,27 грн., ОВР 333,82 грн., доплата за класний чин 21,32 грн., за вислугу років 132,19 грн., відп. по календарним дням 8427,93 грн., премія згідно наказу 486,42 грн.,

за лютий 2016 року в сумі 21052,25 грн., з яких: оклад за вказаний період 487,62 грн., ОВР 500,37 грн., доплата за класний чин 32,14 грн., матеріальна допомога по оздоровленню 5103,74 грн., матеріальна допомога 5103,74 грн., за вислугу років 195,05 грн., відп. по календарним дням 8414,41 грн., премія згідно наказу 1215,18 грн.,

за березень 2016 року в сумі 11989,20 грн., з яких: відп. по календарним дням 11989,20 грн.,

Не погодившись із нарахованим розміром заробітної плати, не виплатою її відповідно до положень, визначених частиною 3 статті 81 Закону України Про прокуратуру, позивач звернувся до суду з позовом.

Позивач не погоджується з фактичними сумами виплат, оскільки вважає, що їх розрахунок має спиратись на розмір заробітної плати виходячи з положень ст.81 Закону України Про прокуратуру - 10 мінімальних заробітних плат з 01.07.2015р. (1218грн. липень-серпень 2015 року, 1378грн. вересень 2015 року по березень 2016 року).

За власним розрахунком позивача останньому відповідачем недоплачено кошти у сумі 231 631,57 грн., яку позивач вважає заборгованістю прокуратури.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно зі ст. 123 Конституції України організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Відповідно до статті 222 Кодексу законів про працю України, особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

З наведених норм вбачається, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України, особливості розгляду трудових спорів регулюються спеціальними нормами законодавства України, які є пріоритетними перед нормами Кодексу законів про працю України.

26.10.2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року, який є спеціальним ( далі- Закон України "Про прокуратуру").

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України "Про прокуратуру".

Згідно з п. 1-1 Перехідних положень цього Закону, до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Згідно з ч. 3 ст. 81 Закону України Про прокуратуру, посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до цієї норми, заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обовязків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Тобто, виходячи з аналізу приписів наведеної норми Закону України Про прокуратуру, оклад позивача повинен був складати в 2015 році 10 та в 2016 році 11 мінімальних заробітних плат, починаючи з липня 2015 року, на що і посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

Згідно статті 89 Закону України Про прокуратуру, фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України. Фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період (ст. 90 Закону України Про прокуратуру).

Згідно з нормами чч. 1, 2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 ст.22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Суд зазначає, що Закон про Державний бюджет України регулює відносини у сфері формування та використання фінансових ресурсів, затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання бюджету.

За своєю суттю останній є також спеціальним законом, оскільки регламентує специфічну сферу суспільних відносин. Виключно ним визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування. Дія закону про Державний бюджет України обмежена календарним роком, регулярно здійснюються звіти і контроль за його виконанням. Особливістю цього закону є те, що при здійсненні бюджетного процесу нормативно-правові акти застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать його положенням.

Так, абзацами другим та третім пункту 9 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік № 80-VIII від 28.12.2014 р. встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2015 рік, а також, що положення частини другої статті 33, статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (Голос України, 25.10.2014, № 206) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Таким чином, Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік, як спеціальним Законом, який регулює бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, як таких, що фінансуються з державного бюджету, надає повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури.

Статтею 13 Закону України Про оплату праці також визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяг витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 р., визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури.

Як зазначено в рішенні Конституційного суду України по справі №18/183-97 від 03.10.1997 року, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох спеціальних законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом приорітету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Так, Законом України № 79-VIII від 28.12.2014 р. Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, внесено зміни до Бюджетного кодексу України № 2456-VI від 08.07.2010 року, розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" якого доповнено пунктом 26, яким серед іншого встановлено, що норми і положення статті 81, пунктів 13, 14 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом, Закон України Про прокуратуру прийнято 14.10.2014 р. в той час, як Закон України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, Про державний бюджет України на 2015 рік прийнято 28.12.2014 р., тобто пізніше. Відтак, в даному випадку слід застосовувати положення Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік щодо застосування норм і положень ст. 81 Закону України Про прокуратуру у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Отже, Бюджетним кодексом України із змінами і Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" по-іншому врегульовувано відносини в частині визначення розміру посадових окладів працівників прокуратури і, враховуючи, що ці закони були прийняті пізніше, ніж Закон України "Про прокуратуру", вони мають пріоритет у застосуванні.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведені положення дають підстави для висновку, що відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання збільшення видатків Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у розмірі, встановленому Законом України "Про прокуратуру".

При цьому суд враховує, що закон має бути достатньо доступним та передбачуваним щодо наслідків його застосовування, тобто бути сформульованим у спосіб, який дає змогу кожній особі регулювати свою поведінку (принцип юридичної визначеності). В даному випадку суд погоджується з тим, що застосоване національне законодавство відповідає вимозі щодо передбачуваності на момент його правозастосування.

Як вбачається з розрахункових листів про нараховану позивачу заробітну плату, прокуратурою Одеської області заробітна плата нараховувалась виходячи з посадового окладу, який передбачений діючим законодавством, а саме постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 року.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог здійснено розрахунок заборгованості із заробітної плати, виходячи з окладу в 10 мінімальних заробітних плат, а не з окладу, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про протиправне ігнорування відповідачем вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", оскільки прокуратура Одеської області при нарахуванні та виплаті заробітної плати позивачу діяла відповідно до вимог Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" та постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 рок. Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 р.).

Суд враховує, що реалізація положень Закону України "Про прокуратуру" є неможливою без внесення відповідних змін до Бюджетного Кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року із змінами. Однак, такі зміни з незалежних від відповідача причин протягом спірного періоду не були внесені, тому правові підстави для виплати різниці в заробітній платі відсутні.

Таку правову позицію в подібних правовідносинах викладено в постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 р. у справі №21-1461а15 та від 30.03.2016 р. у справі №822/504/13-а.

При вирішенні спору, суд враховує, що у рішенні від 26.12.2011 р. №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не допустив порушень законодавства при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати за період липень 2015 року березень 2016 року, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги норми матеріального права та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати,- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.