Справа № 328/2024/16-а
Суддя: Петренко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., розглянувши у скороченому провадженні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває на обліку в Токмацькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до ст. 55 Закону України «Пре пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії він продовжував працювати.

З 14 лютого 2016 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 17 лютого 2016 року звернувся до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про перерахунок пенсії.

Але Токмацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 18.05.2016 року № 22/Ш-7 повідомило, що його було фактично переведено з пенсії по вислузі років на пенсію за віком. При цьому, при розрахунку його пенсії за віком застосовується показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2009 рік (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший).

З даними діями він не згоден, та вважає їх такими, що порушують його гарантоване Конституцією та Законами України право з наступних підстав.

Управлінням Пенсійного фонду України в Токмацькому районі Запорізької області з 01 липня 2010 року йому призначено пенсію по вислузі років у відповідності до ст. 55 Закону Україні «Про пенсійне забезпечення». Станом на день призначення пенсії як працівнику освіти у відповідності до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» йому виповнилось 54 роки, отже, пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає призначення пенсії чоловікам після досягнення 60 років, йому призначено бути не могло.

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилось 60 років, 14 лютого 2016 року він отримав право на призначення пенсії за віком на загальних підставах. Умовою для призначення даного виду пенсії є досягнення 60-річного віку. Таким чином, йому має бути призначено пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

Йому вперше було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначень пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV він звернувся вперше.

Після отримання права на пенсію за ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» він продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону № 1058 IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Разом з тим, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пенсія по вислузі років.

Вважає, що той факт, що йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростований.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 не передбачена пенсія по вислузі років, вважає дії відповідача щодо переведення його з пенсії по вислузі років на пенсію за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

З аналізу постанови Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та ст.ст. 26, 40-45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» випливає, що право на призначення пенсії у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мають особи: 1) яким право на призначення пенсії надавалось не за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; 2) які після призначення пенсії продовжували працювати та сплачувати у встановленому законодавством порядку внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; 3) після призначення пенсії пропрацювали більше, ніж: два роки; 4) звернулись за призначенням пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вперше.

Звертає увагу на той факт, що вперше йому було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV він звернувся вперше.

Після отримання права на пенсію за п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» він продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та пропрацював більше, ніж два роки.

Він відповідає всім вимогам для призначення йому пенсії у відповідності до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2016 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2013-2015 роки.

Дані правовідносини, відповідають вимогам ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, та вимогам абзацу 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв, та вимогам частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому і Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійні страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак він при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому під час розрахунку його пенсії має враховуватись середня заробітна плата по України за 2013, 2014 та 2015 роки.

Таким чином, вважає дії Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік при розрахунку його пенсії протиправними.

З метою захисту своїх прав звернувся до суду з позовом Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними дії Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, зобов'язати Токмацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати йому пенсію за віком з 17 лютого 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, тобто 2013-2015 роки, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, вирішити питання про відшкодування понесених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи - судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 551 грн. 20 коп., та витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та розглянути справу в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

13 червня 2016 року позивач надав до суду заяву в якій зазначив, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 КАС України відмовляється від частини позовних вимог, а саме щодо вимог стосовно відшкодування понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. В іншій частині позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

09 червня 2016 року представник відповідача надав суду заперечення на позов, де вказав, що 01.07.2010 року позивачеві призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійні забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ. Згідно ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії. З 01.09.2010 року виплату пенсії припинено у зв'язку працевлаштуванням на посаду директора школи.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійна страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 5 цього Закону виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

З 17.02.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви позивача здійснено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком саме відповідно до цього Закону.

Відповідно до положення частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Оскільки на момент подання заяви позивач працював за спеціальністю, переведення на вид пенсії за віком є єдиним доцільним варіантом переведення. Переведення здійснено відповідно до ст.45 Закону із додаванням стажу та заробітної плати з 01.09.2010р. по 31.12.2015р.

В зв'язку з цим вважають недоречним твердження позивача про те, що він не надавав згоди на врахування заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. В законі вказано, що за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Так, як при перерахунку пенсії за заявою позивача вбачається, що позивач власноручно написав заяву на переведення з одного виду пенсії на інший. Тому за заявою Позивача було здійснено переведення і додаванням стажу та заробітної плати з 01.09.2010р. по 31.12.2015р., і застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Вважають, що на теперішній час пенсія позивача призначена та розрахована вірно, згідно з наданими документами та у відповідності до діючого законодавства.

Крім того, відповідач не погоджується і з вимогами позивача щодо відшкодування суми витрат на правову допомогу та судового збору.

Відповідач просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовити у повному обсязі.

Згідно п.2 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та оцінивши повідомлені сторонами обставини, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку скороченого провадження та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2010 року позивачеві призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійні забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії.

З 01.09.2010 року виплату пенсії припинено у зв'язку працевлаштуванням на посаду директора школи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу, ОСОБА_1, виповнилося 60 років. З 14 лютого 2016 року позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах.

17 лютого 2016 року позивач звернувся до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач, розраховуючи пенсію за віком, застосував середню заробітну плату по Україні за 2009 рік, яка була врахована під час призначення пенсії за вислугу років в 2010 році.

Позивач вважає, що пенсія за віком має бути розрахована як новопризначена пенсія, оскільки він відмовився від попередньої пенсії за вислугу років. Відповідач наполягає на застосуванні статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка регулює питання переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно обставин справи спір між сторонами виник з приводу правильності застосування приписів Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV від 09.07.2003 р., які регулюють питання призначення пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV.

Разом з тим, у спірному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

01.07.2010 року позивачеві призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійні забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ.

З 01.09.2010 року виплату пенсії припинено у зв'язку працевлаштуванням на посаду директора школи.

17 лютого 2016 року позивач звернувся до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Так, у пенсійного органу під час призначення пенсії позивачу у 2016 році підстав для застосування частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV не було.

При переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати, який приймався до уваги при призначенні первинної пенсії - за вислугу років, а при призначенні пенсії за віком вперше застосовується показник середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Вважаю такі дії відповідача протиправними, оскільки вони не відповідають положенням діючого законодавства. А рішення відповідача про застосування до позивача при призначенні з 17 лютого 2016 року пенсії за віком, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2009 рік є неправомірним. Предметом даного спору є спір щодо порядку застосування показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії за віком, за умов, що раніше особі призначалась пенсія за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини другої статті 40 Закону № 1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Так обчислюється пенсія при призначенні її вперше.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, має суттєве значення призначається пенсія вперше чи має місце переведення з одного виду пенсії на інший.

Позивач звернувся із заявою до відповідача саме про призначення пенсії, а не переводу. Пенсії йому були призначені за різними Законами України. Закон України "Про пенсійне забезпечення" не містить у собі обставин, які виклав відповідач. Виходячи з аналізу статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що перед переведенням пенсіонера з одно виду пенсії на іншій, пенсіонер повинен отримувати один із видів пенсії. На час його звернення із заявою про призначення пенсії за віком він вже більше 5 років не отримував пенсію за вислугу років, виплата якої була закрита у зв'язку із виходом на роботу ще 01.09.2010 року.

За таких обставин, на переконання позивача, він у рамках Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є таким, якому пенсія призначається вперше.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 1058-ІV від 09.07.2003 року, передбачено право вибору пенсійних виплат і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по вислузі років, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна із цих видів пенсії за її вибором.

Крім того, аналіз приписів ч. 3 ст. 45 Закону України ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії (в даному випадку, за вислугою років) на інший (за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Оскільки він не просив перевести його з одного виду пенсії на інший та не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому відповідач протиправно зменшив йому розмір пенсії, застосувавши показник заробітної плати за 2009 рік. Дії відповідача свідчать про однобічне застосування відповідачем законодавства з метою зменшення позивачу розміру нової пенсії.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що 17 лютого 2016 року позивач звернувся до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком вперше, а тому відповідач мав керуватися в даному випадку, положеннями ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено для визначення заробітної плати для обчислення пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Слід зазначити, що Верховний Суд України вже висловлював свою позицію щодо застосування частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV. Зокрема, у справі N 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31 березня 2015 року, він дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом N 1058-IV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 22 грудня 2015 року (справа № 21-4071а15/2-а/199/138/14) про перерахунок пенсії; у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а/14) про зобов'язання здійснити перерахунок і виплатити державну пенсію за віком; у постанові від 02 грудня 2015 року (справа № 193/1029/14-а|21-4123а15) про зобов'язання здійснити перерахунок і виплатити державну пенсію за віком; у постанові від 9 червня 2015 року (справа № 21-550а15) про призначення пенсії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає незаконними дії відповідача щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, оскільки такі дії протирічать вимогам пенсійного законодавства. Окрім того, відповідно до положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, також передбачено окремі порядки для призначення пенсії за віком та пенсії за вислугу років.

У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових, актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з цією метою.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Україна є демократична, соціальна, правова держава; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; в Україні визнається і діє принцип верховенства права; громадяни мають право на соціальний захисту. Складовою конституційного права на соціальний захист є право на пенсійне забезпечення. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Пенсійні правовідносини певних категорій осіб, у тому числі тих, які мають статус державного службовця, регулюються додатково також спеціальними законами або окремими положеннями вказаних законів.

Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені ним в письмових запереченнях щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є безпідставними.

Таким чином суд, на підставі вищевикладеного вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу.

До таких витрат відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Види судових витрат та їх розподіл в адміністративному судочинстві визначається статтями 87, 90, 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

13 червня 2016 року позивач надав до суду заяву в якій зазначив, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 КАС України відмовляється від частини вимог, а саме щодо вимог стосовно відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

При подачі до суду адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

У зв'язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 26, 27, 40, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення", ст. ст. 2, 6, 17, п. 4 ч. 1 ст. 18, 87, 94, 104-106, 158-163, 183-2, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік.

Зобов'язати Токмацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 17 лютого 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, тобто 2013-2015 роки, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Прийняти відмову ОСОБА_1 щодо вимог стосовно відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. та закрити провадження у справі в частині відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/

з оригіналом згідно

Суддя