Справа № 804/2376/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 р.Справа №804/2376/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МК Стейнлес» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
25 квітня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МК Стейнлес» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26 травня 2016 року, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо неподання до органів Державної казначейської служби висновку про суми відшкодування податку на додану вартість;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- незважаючи на неодноразові звернення ТОВ «МК Стейнлес» до відповідача з проханням негайно направити до Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, бюджетне відшкодування ПДВ по декларації за грудень 2014 року підприємством досі не отримано.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи наступним:
- 26.04.2016 року відповідачем було надано до УДКСУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська висновок про суми відшкодування податку на додану вартість за декларацією за грудень 2014 року в сумі 125030 грн.;
У судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції, після оголошеної перерви розгляд справи продовжений без участі представників позивача та відповідача.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 26.02.2015 року по 11.03.2015 року відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1. статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 20.02.2015 року №119 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МК Стейнлес» з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2014 року, за результатами якої складно акт від 19.03.2015 року №270/15-1/3798674.
Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ «МК Стейнлес» неправомірно завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявлену в декларації з ПДВ за грудень 2014 року в сумі 167989 грн., для чого подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) на рахунок підприємства (т.1 а.с.29, 33).
Не погодившись з висновками акту перевірки від 19.03.2015 року №270/15-1/3798674 позивачем подано до контролюючого органу заперечення від 07.04.2015 року №110, за результатами розгляду заперечень на підставі наказу ДПІ у відповідності до підпункту 75.1.2 пункту 75.1. статті 75, підпунктів 78.1.5, 78.1.8 пункту 78.1. статті 78, пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України в період з 27.04.2015 року по 13.05.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МК Стейнлес» з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 167989 грн. відображеного по декларації з податку на додану вартість, поданій за грудень 2014 року, у звязку з отриманням заперечення від ТОВ «МК Стейнлес» на акт перевірки від 19.03.2015 року №270/15-1/37986740, за результатами якої складено акт від 20.05.2015 року №530/15-1/3798674.
Перевіркою встановлено порушення пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме, неправомірно завищено суму бюджетного відшкодування, заявлену по декларації з ПДВ за грудень 2014 року в сумі 167989 грн.
У вказаній постанові зазначено, що відповідач належним чином не обґрунтував свої висновки щодо невірного віднесення ТОВ «МК Стейнлес» до податкового кредиту сум по придбаних товарах (послуг), які не використовуються в оподатковуваних операціях та завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (ряд. 23.1 податкової декларації за грудень 2014 року) на суму 154646 грн., у звязку з чим висновки акту перевірки від 19.03.2015 року №270/15-1/3798674 та від 20.05.2015 року №530/15-1/37986740 щодо встановлених в ході перевірки порушень, визнаються судом безпідставними.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2015 року по справі №804/7672/15 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року залишено без змін.
Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, станом на час розгляду справи є така, що набрала законної сили постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року по справі №804/7672/15, якою визнано правомірним декларування позивачем сум бюджетного відшкодування, заявлених в декларації з ПДВ за грудень 2014 року у розмірі 154646 грн.
26.04.2016 року ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС Дніпропетровської області було подано до Управління ДКСУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська висновок №212-07 на відшкодування податку на додану вартість по ТОВ «МК Стейнлес» по декларації за грудень 2014 року на суму 125030 грн., яка була відшкодована УДКСУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська на користь ТОВ «МК Стейнлес» 28.04.2016 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією висновку, виписки по рахунку та поясненнями позивача.
Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету (бюджетному відшкодуванню), і строки проведення розрахунків урегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпунктів 200.7 та 200.10 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Згідно з пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів.
Відповідно до підпунктів 200.12 та 200.13 цієї статті орган державної податкової служби зобовязаний у 5-денний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган ДКУ видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом 5 операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про бюджетне відшкодування відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Оскільки сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, заявлена в декларації з ПДВ за грудень 2014 року у розмірі 154646 грн., підтверджена в судовому порядку в повному обсязі, то чинним податковим законодавством покладено обовязок на ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС Дніпропетровської області щодо складання та подання висновку органу Державного казначейства щодо всієї суми, підтвердженою судом.
Суд не вважає обґрунтованими доводи відповідача, що залишок суми до відшкодування правомірно направлений в порядку календарної черговості на погашення задекларованих платником податків ПДВ за податковою декларацією від 14.03.2016 року, оскільки вважає дії по зарахуванню сум податку, що належав до відшкодування з 23.11.2015 року - дати набрання законної сили судовим рішенням про скасування податкового повідомлення-рішення, безпідставно та своєчасно не здійсненими, у зв'язку із чим суд констатує протиправну бездіяльність контролюючого органу.
Таким чином, доводи ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС Дніпропетровської області є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
На думку суду, контролюючий орган, не забезпечивши своєчасне складення та направлення відповідного висновку, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невідємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна соразмірність між використаними засобами та тією метою, на яку податковим органом була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно.
Належить зазначити також порушення субєктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно повязаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невідємним елементом принципу правової держави та верховенства права.
Як відзначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприяття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія названого принципу повязана із іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності (Сase 8/81 Ursula Becker v. Finanzamt Munster-Innenstadt [1982] ECR 053, § 24; Case 148/78 Criminal Proceedings against Tullio Ratti [1979] ECR 1629, § 22; Case 168/95 Criminal Proceedings against Luciano Arcaro [1996] ECR 1-4705, § 42 тощо).
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує.
Податкова інспекція в цій справі є субєктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але відповідач не здійснив дій, покладених на нього відповідно до Податкового Кодексу України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2756 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МК Стейнлес» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МК Стейнлес» судовий збір у розмірі 2756 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 6 червня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1