Справа № 810/908/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року (16:46) м. Київ 810/908/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю секретаря судового засідання Касьянової О.В., представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.09.2015 № 125130012/2015/110029/2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що при митному оформленні товару, який ввозився на територію України, позивач визначив його митну вартість за основним методом - за ціною договору (контракту), заявив цей показник у деклараціях митної вартості, з наданням підтверджуючих документів згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України. Однак, митний пост «Святошин» територіального органу Київської митниці ДФС не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товару, визначеною за ціною договору (контракту), прийняв рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу та відмовив у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів.

На думку позивача, рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу прийнято з порушенням чинного законодавства, оскільки надані при митному оформленні документи в достатній мірі підтверджували правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, а витребування контролюючим органом додаткових документів безпідставним та необґрунтованим.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що під час здійснення митного контролю у митного органу виникли сумніви щодо достовірності наданих декларантом до митного оформлення документів, оскільки вони не містили повної інформації щодо митної вартості товару та її складових частин. Так, зокрема, відповідач зауважив про те, що за умовами додаткової угоди № 59 від 05.08.2015 до контракту № 1012/12 від 12.10.2012, який був укладений між позивачем та його контрагентом, поставка товару здійснюється на умовах CFR Іллічівськ, а відповідно до цих правил Інкотермс на покупця покладено обовязок здійснити оплату вартості товару та фрахту до порту призначення. Проте, як зазначає відповідач, ТОВ «Текссол-С» не було надано документів, які містять інформацію щодо вартості перевезення товару, який підлягає митному оформленню, що і стало підставою для витребування додаткових документів в порядку ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того, відповідач зазначив про те, що наданий позивачем до митного оформлення експертний висновок Київської торгівельно-промислової палати № Ц-865 від 10.09.2015 містить невідповідності умовам поставки, які зазначені в митній декларації, що подавалась ТОВ «Текссол-С» для митного оформлення товару. Також, відповідач зауважив про те, що у вказаному експертному висновку не було здійснено аналізу цін на аналогічну продукцію.

Також відповідач зазначив про те, що у прайс-листі б/н від 05.08.2015 тканини за різними характеристиками віднесені до однакової цінової категорії, а в калькуляції на товари б/н від 05.08.2015 не зазначено вартість перевезення товару до кордону України, що також, на думку контролюючого органу, зумовлює неможливість достовірно встановити митну вартість відповідного товару.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012 між Dawood Exports (PVT) LTD (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» (Покупець) було укладено контракт № 1012/12, за умовами якого продавець зобовязався передати, а покупець прийняти (товар) на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 1 контракту предметом договору є тканина власного виробництва продавця, полікотон 52/48 (р/с 52:48 %). Найменування товару, вартість товару, якість товару може змінюватись відповідно до Додатків , які є невідємною частиною договору.

Згідно з п. 2. контракту товар відвантажується морським контейнером на умовах FOB Карачі (Пакистан). Вантажовідправником є Dawood Exports (PVT) LTD, або інша особа (як юридична, так і фізична), яка зазначена у товаросупровідних документах, специфікаціях, які є невідємною частиною контракту. Вантажоотримувач ТОВ «Текссол-С», м. Київ, Україна або інша особа, за домовленістю сторін. Товар поставляється партіями від 1 000 до 26 000 кг.

Пунктом 3 контракту встановлено, що ціна товару включає вартість товару, упаковки, маркування і доставки. Загальна вартість контракту складає 5 000 000,00 (Пять мільйонів) доларів США, є незмінною, оплата здійснюється протягом 30 дні з дня оформлення інвойсу.

Відповідно до п. 4 контракту оплата за кожну партію товару буде здійснюватись шляхом оплати по факту поставки протягом 25 календарних днів з дня оформлення коносамента. Валюта платежу долари США. Всі витрати, які повязані з банківським переказом несе покупець.

Згідно з п. 5 контракту приймання товару здійснюється на складах вантажовідправника відповідно до кількості місць і метражу по маркуванню. Разом з товаром продавець зобовязаний передати вантажоотримувачу наступні документи: комерційний рахунок (інвойс) продавця, 1 екз.; коносамент, 1 екз. (3/3); специфікацію, 1 екз., пакувальний лист, 1 екз.; специфікацію, 1 екз.; сертифікат походження, 1 екз.; сертифікат якості, 1 екз.

Пунктом 10 контракту встановлено, що строк дії договору закінчується після повного виконання поставок, але не пізніше 2-років з дня підписання.

03.03.2014 між сторонами було підписано Додатковий договір № 1012/12/1 до контракту № 1012/12 від 12.10.2012, відповідно до якої п. 2 договору був доповнений можливістю поставки товару на умовах Інкотермс, відмінних від FOB, та погоджених сторонами в Додатку до контракту. Крім того, сторони дійшли згоди про те, що поставці підлягає: тканина стокова змішана, набивна (р/с) 52 % поліестер і 48 % бавовна, 112-130+/-5г/м.кв., 30х30/76/68 (умови поставки FOB,CIF); тканина стокова змішана, відбілена (р/с) 52 % поліестер і 48 % бавовна, 112-130+/-5г/м.кв., 30х30/76/68 (умови поставки FOB,CIF).

Також, 05.08.2015 між сторонами було підписано Додаткову угоду № 59 до контракту № 1012/12 від 12.10.2012.

Відповідно до п. 1 угоди продавець здійснює поставки покупцю наступної тканини власного виробництва: (1) полікотон 52/48 (р/с 52%:48%), сток (набивна 25 298,00 кг.), (1Х1), 76х68/30х30 за ціною 3,50 доларів США за 1 кг, (100250,00 м.п.); (2) полікотон 52/48 (р/с 52%:48%), сток (пофарбована 1 452,00 кг), (1Х1), 76х68/30х30 за ціною 3,50 доларів США за 1 кг. (5 500,00 м.п.).

Згідно з п. 2.1 угоди товар відвантажується морським контейнером на умовах CFR Ілічівськ, Україна. Відвантажувачем є AMEXCO. Вантажоотримувачем є ТОВ «Текссол-С», м. Київ, Україна, або інші організації за домовленістю сторін.

Пунктом 3 угоди встановлено, що ціна товару включає вартість товару, упаковки, маркування. Загальна вартість товару по інвойсу № АМ-224-2015 складає 95 242,00 (девяносто пять тисяч двісті сорок два долари 00 центів) Доларів США.

Відповідно до п. 5.3 угоди дана угода вступає в силу з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та є невідємною частиною контракту.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року з метою митного оформлення товару: 1) тканина полікотон (р/с) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52 % та бавовни 48 %, полотняного переплетення, вибивна, поверхнева щільність 115+/-5 г./м.кв., завширшки 220 см, без покриття, без просочення, 30х30/76х68, -100250,0м.п., - 220550,0 м.кв., сток. Країна виробництва: «Dawood Exports (PVT) LTD»; 2) тканина полікотон (р/) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52 % та бавовни 48 %, полотняного переплетення, пофарбована, поверхнева щільність 120+/-5 г./м.кв., завширшки 220 см, без покриття, без просочення, 30х30/76х68, -1750,0м.п., - 3850,0 м.кв., сток. Країна виробництва: «Dawood Exports (PVT) LTD»; 3) тканина полікотон (р/) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52 % та бавовни 48 %, полотняного переплетення, відбілена, поверхнева щільність 120+/-5 г./м.кв., завширшки 220 см, без покриття, без просочення, 30х30/76х68, -5500,0м.п., - 12100,0 м.кв., сток. Країна виробництва: «Dawood Exports (PVT) LTD», імпортованого ТОВ «Текссол-С» на підставі вищезазначеного контракту, позивачем до Київської міської митниці ДФС була подана митна декларація № 125130012/2015/463518 від 11.09.2015.

Митна вартість була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було подано митному органу наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД №125130012/2015/ 463518:

- висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № -0225 від 19.08.2015;

- висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № -0260 від 10.09.2015;

- висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № 155 від 24.04.2015;

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 0732419 від 10.09.2015;

- коносамент № MSCUPQ014396 від 10.08.2015;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.08.2015;

-висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організаціє Ц-59/2 від 02.02.2015;

-висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організаціє Ц-865 від 02.02.2015;

- розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 05.08.2015;

- рахунок-фактура (інвойс) № АМ-224-2015 № 05.08.2015;

- пакувальний лист б/н від 05.08.2015;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 59 від 05.08.2015;

-доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1012/12/1 від 03.03.2014;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 52 від 22.12.2014;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1012/12 від 12.10.2012;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 9000 від 10.09.2015;

- сертифікат про походження товару форми А № TDAP(K)GSP485962/00050606 від 18.08.2015;

- сертифікат про походження товару б/н від 05.08.2015;

- технічні умови б/н від 05.08.2015;

- акт зважування б/н від 10.09.2015;

- меморандум б/н від 11.11.2014;

- сертифікат Укрлегпром б/н від 19.03.2014;

- постанова Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі № 810/6874/13-а;

- ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 у справі № 810/6874/13-а;

- постанова Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 у справі № 810/2734/14;

- ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 у справі № 810/137/14-а;

- копія митної декларації країни відправлення № NIB0239303 від 05.08.2015.

За результатами аналізу поданої позивачем митної декларації автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) заявлена позивачем митна вартість товару № 2 не була визнана відповідачем та 11.09.2015 направлено позивачеві електронне повідомлення про необхідність надання наступних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; оплата за попередні поставки; видаткові накладні.

Відповідно до змісту листа ТОВ «Текссол-С» вих. № 1609/15-01 від 16.09.2015 позивачем для підтвердження митної вартості товару було надано відповідачу додаткові документи, а саме: копію прайс-листа Dawood Exports (PVT) LTD на серпень 2015 року на товари, які постачаються на умовах CFR Іллічівськ, Україна; копія каталогу з товарами Dawood Exports (PVT) LTD; копію експертного висновку Київської торгово-промислової палати № Ц-865 від 10.09.2015; копія платіжного доручення в іноземній валюті від 16.02.2015 на сплату інвойсу № DE/INV/3298/14 від 21.10.2014; копія податкової накладної № 8 від 21.01.2015; копія податкової накладної № 91 від 30.03.2015.

З пояснень відповідача вбачається, що позивачем не було надано весь перелік додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

На підставі цього Київською митницею ДФС в особі митного поста «Святошин» було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.09.2015 № 125130012/2015/110029/2, яким митна вартість товару № 2 (в рішенні про корегування митної вартості товару помилково зазначений інший номер товару по митній декларацій № 1) була збільшена до 2 551, 78 дол. США.

Крім того, відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.09.2015 № 125130012/2015/00039.

Підставами для коригування митної вартості за шостим (резервним) методом, у відповідності до графи 33 оскаржуваного рішення стали: неможливість застосування методу за ціною договору, щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у звязку з тим, що надані для митного оформлення документи не містять всі відомості щодо підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. У наданих декларантом документах для підтвердження митної вартості товарів містяться розбіжності (експертний висновок від 10.09.2015 № Ц-865 наданий на інші умови поставки (ІНКОТЕРМС). Методи за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовуються у звязку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовується, у звязку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, подібних товарів та невідповідності вимогам ст.59-60 МКУ; методи згідно зі ст. 62 та ст. 63 МКУ не застосовуються у звязку з відсутністю інформації щодо ціни складових для визначення за даним методом; застосовано резервний метод (ст. 64 МКУ) митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг: МД № 100270003/2015/281559. Перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 ст. 53 МКУ, за умови надання яких митна вартість може бути визнання митним органом: надання висновку за умови поставки (Інкотермс) відповідно до зовнішньоекономічного договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем з метою виконання вказаного рішення про коригування митної вартості товарів було подано до контролюючого органу митну декларацію № 125130012/2015/463773 від 22.09.2015 та сплачено фінансову гарантію у розмірі 5 259, 29 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2617 від 22.09.2015 та.

Судом встановлено, що позивач звертався до Київської митниці ДФС з листом № вих. № 0812/15-01 від 08.12.2015, у якому просив контролюючий орган визнати заявлену позивачем митну вартість товару у розмірі 95 242,00 дол. США, скасувати рішення про коригування митної вартості товарів 21.09.2015 № 125130012/2015/110029/2 та повернути ТОВ «Текссол-С» фінансову гарантію у сумі 2 259, 29 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Київською митницею ДФС листом № 11018/4/10-70-62-47 від 16.12.2015 було повідомлено позивача про те, що заявлена ТОВ «Текксол-С» митна вартість товару не підтверджується наданими до митного оформлення документами, оскільки вони містять розбіжності.

Не погоджуючись із спірними рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями статей 49 і 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 цієї статті обумовлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вказані норми кореспондуються з п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, яким передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного суду України від 31.03.2015 у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 (номери рішень в Єдиному державному реєстрі 43831987, 43801781).

Відповідно до ч.1 ст. 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч.2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Отже, вищевказана позиція Верховного Суду України підлягає обовязковому врахуванню у спірних правовідносинах.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача, обґрунтовуючи прийняття оспорюваного рішення, контролюючий орган зазначив про те, що ТОВ «Текссол-С» до митного оформлення товару було надано не всі документи, які підтверджують його митну вартість. Так, зокрема, відповідач вказав на те, що позивачем не було надано контролюючому органу документи щодо вартості перевезення товару, яка відповідно до умов поставки CFR оплачується позивачем, з приводу чого суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, п.2.1 Додаткової угоди № 59 від 05.08.2015 до контракту № 1012/12 від 12.10.2012 встановлено, що товар відвантажується морським контейнером на умовах CFR Ільчівськ, Україна.

Відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 за умовами поставки CFR (COST AND FREIGHT (... named port of destination) (Вартість і фрахт) термін «вартість і фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після

здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

Термін CFR зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Відповідно до п. А.3 Правил ІНКОТЕРМС 2010 продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до названого порту призначення звичайним судноплавним маршрутом морським (або, у відповідному випадку, внутрішнім водним) судном такого типу, що звичайно використовується для перевезення товарів з характеристиками, аналогічними визначеним у договорі купівлі-продажу.

Пунктом А.4 Правил ІНКОТЕРМС 2010 встановлено, що продавець зобов'язаний здійснити поставку товару на борт судна в порту відвантаження в узгоджену дату або в межах узгодженого періоду.

Згідно з п. А.5 та п. А.6 Правил ІНКОТЕРМС 2010 продавець зобов'язаний, з урахуванням положень статті Б.6:нести усі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4; сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, що випливають із статті А.3 "а", включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна і будь-які платежі за розвантаження товару в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення; сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його транзитного перевезення через будь-яку країну, у випадках, коли вони відповідно до договору перевезення покладаються на продавця.

Згідно з п. Б.3 Інкотермс 2010 у покупця відсутні зобовязання за договорами перевезення та страхування.

Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що у відповідності до умов поставки CFR обовязок щодо організації перевезення товару та сплати вартості перевезення товару покладається на продавця.

Таким чином, ТОВ «Текссол-С» як покупець за договором № 1012/12 від 12.10.2012, не зобовязаний здійснювати оплату вартості перевезення товару, оскільки такий обовязок, відповідно до умов поставки CFR, покладається на його контрагента.

Отже, контролюючий орган дійшов помилкових висновків щодо того, що оплата вартості послуг з перевезення товару на умовах поставки CFR здійснюється позивачем, що, в свою чергу, свідчить про те, що заявлена митна вартість товару вже включає в себе понесені контрагентом ТОВ «Текссол-С» витрати з перевезення товару. У звязку з цим, позиція відповідача щодо відсутності всіх документів, що підтверджують митну вартість товару є необґрунтованою та непідтверджена матеріалами справи.

Отже, суд дійшов висновку про те, що додані позивачем до митної декларації документи в повній мірі підтверджували заявлену ним митну вартість імпортованого товару за основним методом (ціною договору), у звязку з чим обґрунтований сумнів в правильності визначення митної вартості товару, як необхідна передумова витребування додаткових документів, у даному випадку був відсутній.

Також, в оспорюваному рішенні відповідачем було зазначено про те, що наданий позивачем до митного оформлення експертний висновок від 10.09.22015 № Ц-865 наданий на інші умови, поставки, у звязку з цим, вказаний документ не може підтверджувати митну вартість товару, проте суд не приймає до увагу вказану позицію відповідача, оскільки висновок експерта не є обовязковим документом, який у розумінні ч. 2 ст. 5З Митного кодексу України підтверджує митну вартість товару.

Суд звертає увагу на те, що вказаний документ носить виключно рекомендаційний характер і повинен оцінюватись у сукупності з іншими матеріалами.

Крім того, відповідач у письмових запереченнях вказав на те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності в частині зазначення асортименту товару, який підлягає поставці. Так, зокрема, відповідач зазначив про те, що у додатковій угоді № 59 від 05.08.2015 до контракту № 1012/12 від 12.10.2012 вказано в якості товару, який поставляється позивачу «тканина полікотон 52/48 відбілена», у той час як у митній декларації було зазначено товар «тканина полікотон 52/48 пофарбована», однак суд не приймає до уваги вказані висновки з огляду на наступне.

Як зазначено вище, пунктом 1 додаткової угоди встановлено, що продавець здійснює поставку покупцю наступної тканини власного виробництва: (1) полікотон 52/48 (р/с 52%:48%), сток (набивна 25 298,00 кг.), (1Х1), 76х68/30х30 за ціною 3,50 доларів США за 1 кг, (100250,00 м.п.); (2) полікотон 52/48 (р/с 52%:48%), сток (пофарбована 1 452,00 кг), (1Х1), 76х68/30х30 за ціною ,50 доларів США за 1 кг. (5 500,00 м.п.).

Зі змісту митної декларації № 125130012/2015/463518 від 11.09.2015 вбачається, що до митного оформлення позивачем був заявлений наступний товар: тканина полікотон (р/с) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52 % та бавовни 48 %, полотняного переплетення, вибивна; тканина полікотон (р/с) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52 % та бавовни 48 %, полотняного переплетення, пофарбована; тканина полікотон (р/с) змішана, з вмістом штапельних волокон поліефіру 52 % та бавовни 48 %, полотняного переплетення, відбілена.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу на те, що асортимент товару, який вказаний позивачем у митній декларації, відповідає тому асортименту товару, що зазначений у Додатковій угоді № 59 від 05.08.2016 до контракту № 1012/12 від 12.10.2012.

Крім того, суд ставиться критично до позиції відповідача щодо того, що позивачем у прайс-листі б/н від 05.08.2015 віднесено до однієї цінової категорії тканини за різними технічними характеристиками, оскільки ціна за кожний вид товару безпосередньо визначена у інвойсі № АМ-224-2015 від 05.08.2015, що був наданий позивачем під час митного оформлення товару, у той час як прайс-лист містить орієнтовну інформацію щодо вартості товару.

Щодо посилань відвідача на те, що в калькуляції на товар б/н від 05.08.2015 не вказано умови поставки та якісні характеристики товару (його щільність), то суд звертає увагу на те, що зазначений документ містить посилання на інвойс № АМ-224-2015 від 05.08.2015, в якому безпосередньо вказано відповідну інформацію.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із статтею 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Як встановлено судом, позивач надав відповідачу повний пакет документів для визначення митної вартості товару за ціною договору та проведення розмитнення, а тому твердження відповідача що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості містяться розбіжності є неправомірним та необґрунтованим.

З аналізу частини першої та другої ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Основними документами, які підтверджують митну вартість товару є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018--IV Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Всі необхідні документи, які підтверджують задекларовану позивачем митну вартість товару, були надані відповідачу, зокрема: висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № -0225 від 19.08.2015; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № -0260 від 10.09.2015; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № 155 від 24.04.2015; міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 0732419 від 10.09.2015; коносамент № MSCU PQ014396 від 10.08.2015; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.08.2015; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організаціє Ц-59/2 від 02.02.2015; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організаціє Ц-865 від 02.02.2015; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 05.08.2015; рахунок-фактура (інвойс) № АМ-224-2015 від 05.08.2015; пакувальний лист б/н від 05.08.2015; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 59 від 05.08.2015; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1012/12/1 від 03.03.2014; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 52 від 22.12.2014; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1012/12 від 12.10.2012; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 9000 від 10.09.2015; сертифікат про походження товару форми А № TDAP(K) GSP485962/00050606 від 18.08.2015; сертифікат про походження товару б/н від 05.08.2015; технічні умови б/н від 05.08.2015; акт зважування б/н від 10.09.2015; меморандум б/н від 11.11.2014; сертифікат Укрлегпром б/н від 19.03.2014;

За таких обставин суд вважає, що у митного органу не було підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості товарів.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем у справі не було ніяким чином доведено проведення дій щодо можливості застосування інших методів визначення митної вартості товару, окрім резервного.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Системний аналіз зазначених норм приводить суд до висновку, що до прийняття рішення про застосування шостого методу, відповідач повинен був провести консультації та інші дії в межах своїх повноважень (зокрема по отриманню документів та відомостей) щодо можливості застосування кожного з 2 по 5 методів, та результатами яких така можливість була б обґрунтовано виключена.

Натомість оскаржувані рішення містять формальну відсилку про неможливість застосування 2-5 методів визначення митної вартості через відсутність відомостей та без вказівки на вчинені дії щодо цих методів і зокрема на дії по отриманню необхідних відомостей.

За таких умов суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення, які опосередковують застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

При цьому, суд звертає на те, що спірні рішення були прийняті Митним постом «Святошин», який, згідно зі статтею 547 Митного кодексу України, входить до складу Київської міської митниці ДФС як відокремлений структурний підрозділ, у звязку з чим резолютивна частина постанови має містити висновок про визнання протиправними та скасування рішень Київської митниці ДФС в особі її структурного підрозділу митного поста «Святошин».

Так, відповідно до частини 2 статті 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 378, 00 грн. підлягає стягненню на його користь з Київської митниці ДФС.

У судовому засіданні 21.04.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений та підписаний 22.04.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС в особі митного посту «Святошин» про коригування митної вартості товарів від 21.09.2015 № 1251300 12/2015/110029/2.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» (03151, місто Київ, вулиця Молодогвардійська, будинок 22, ідентифікаційний код 35892372) судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Київської митниці ДФС (08307, Київська область, місто Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ідентифікаційний код 39470947).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.