Справа № 826/17662/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, тертя особа: Головне управління урядового зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України № 10-ф від 23 липня 2015 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги сім'ї померлого капітана Держспецзв'язку ОСОБА_3; зобов'язано Адміністрацію Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги сім'ї померлого капітана Держспецзв'язку ОСОБА_3 відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від № 605 від 04.06.2008. Стягнуто судові витрати в сумі 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп. на користь ОСОБА_2 шляхом їх безспірного списання з рахунків Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, за рахунок бюджетних асигнувань.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Адміністрація Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на їх переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер від гострого лейкозу ОСОБА_3, який в період з 01.01.2007 року по 01.07.2014 проходив службу на офіцерських посадах в Держспецзв'язку України в званні майора, а з 01.07.2014 по ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу на офіцерських посадах в Держспецзв'язку України в званні капітана.

Згідно з довідкою від 16.03.2015 № 53 Центральної патологоанатомічної лабораторії Міністерства оборони України, смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок гострого лейкозу під час проходження військової служби.

Після смерті ОСОБА_3, наказом Голови Держспецзв'язку від 23.03.2015 № 101-ос він був виключений із списків особового складу Держспецзв'язку 15.03.2015, відповідно до абзацу третього пункту 95 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації № 1228 від 27.12.2006 (у зв'язку зі смертю особи).

В подальшому, позивач звернулась до відповідача заявою, в якій просила призначити їй одноразову грошову допомогу у зв'язку зі смертю капітана Держспецзв'язку ОСОБА_3

За наслідками опрацювання матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, відповідач листом від 24.07.2015 № 62-541 повідомив позивача про те, що капітан Держспецзв'язку ОСОБА_3 помер у неділю ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи на той момент на медичному огляді військово-лікарської комісії, з метою визначення стану його здоров'я на предмет звільнення зі служби в Держспецзв'язку, що не підпадає під дію часу виконання службових обов'язків, внаслідок чого правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 відсутні.

При цьому, 23.07.2015 Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України прийнято оскаржуваний наказ № 10-ф, яким вирішено відмовити ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку зі смертю капітана Держспецзв'язку ОСОБА_3

Не погоджуючись з правомірністю наказу № 10-ф від 23.07.2015, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність відмови відповідача в отриманні позивачем одноразової грошової допомоги у зв'язку із смертю її чоловіка - ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 12.01.2015 ОСОБА_3 подав на ім'я начальника Головного управління урядового зв'язку Держспецзв'язку рапорт, в якому, у зв'язку з погіршенням стану здоров я, просив направити його на медичну комісію з подальшим звільненням зі служби. За резолюцією начальника Головного управління відділом кадрового забезпечення було видано направлення на проходження військово-лікарської комісії (BЛK) для прийняття рішення щодо подальшого його звільнення за підпунктом 3 пункту 92 Положення № 1828 (за станом здоров'я).

На момент смерті ОСОБА_3 знаходився в Головному військовому-медичному клінічному центрі Міністерства оборони України, що підтверджується копією посмертного епікризу.

Згідно ст. 24 Закону України «Про державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України», у разі загибелі (смерті) особи рядового чи начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України під час виконання службових обов'язків сім'ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою, яку він займав, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 11 Положення Про проходження служби в Державній службі спеціального Зв`язку та захисту інформації України, особами рядового і начальницького складу, особи рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 р. № 1828, вважаються такими, що виконують свої службові обов`язки під час перебування їх на місцях служби або занять у будівлях і на прилеглих територіях Адміністрації Держспецзв'язку чи регіональних органів, територіальних підрозділів, закладів та установ (далі підпорядковані органи) або на інших місцях служби або занять, визначених приписами чи розпорядженнями Голови Держспецзв'язку або начальників відповідних підпорядкованих органів, включаючи установлені розпорядком перерви: прямування до місця служби або із служби, перебування у службових поїздках, повернення до місця служби; виконання завдань за наказом прямого начальника; виконання громадського обов`язку, пов`язаного з врятуванням людського життя, охорони правопорядку, охорони державної власності, підтримання службової дисципліни.

Пунктами 10, 98 Положення № 1828 встановлено, що закінченням проходження служби в Держспецзв'язку є день виключення із списків особового складу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Положенням № 1828 не передбачено звільнення від службових обов'язків особи начальницького складу на час проходження BЛK.

Отже, ОСОБА_3 на час смерті перебував на посаді начальника 6 відділу 1 управління Головного управління урядового зв'язку Держспецзв'язку і не був звільнений від виконання службових обов'язків.

Пунктом 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі /смерті/, поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2008 року № 605 встановлено, що у разі загибелі (смерті) особи рядового чи начальницького складу Держспецзв'язку під час виконання службових обов`язків сім`ї загиблого (померлого), а за її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого).

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 01.05.1993 року, у зв'язку з чим має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого).

Доводи апелянта, зокрема, полягають у тому, що ОСОБА_3 помер у неділю ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто у не робочий день, внаслідок чого позивач також позбавлена можливості отримати одноразову грошову допомогу.

З огляду на вказане, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 10 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі гибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, грошова допомога не виплачується, якщо: загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) чи інвалідність настали у зв'язку з вчиненням особою рядового чи начальницького складу злочину, адміністративного правопорушення або стали наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння або ж є наслідком умисного заподіяння особою рядового чи начальницького складу собі тілесного ушкодження або здійснення самогубства чи замаху на самогубство, якщо зазначені дії не зумовлені хворобливим станом або доведенням особи до самогубства.

Отже, зазначений пункт Порядку не містить в собі обмеження щодо виплати одноразової грошової допомоги у випадку, коли смерть особи, що виконує обов'язки служби, припадає на вихідний день.

Апелянт, заперечуючи факт виконання своїх службових обов'язків ОСОБА_3, послався на записи в Журналах обліку направлень на обстеження та стаціонарне лікування Медичного центру Держспецзвязку №4 та №29 за 2015 рік про направлення ОСОБА_3 на медичне обстеження на ВЛК до Військового госпіталю та направлення на стаціонарне лікування до Військового госпіталю.

Однак, колегія суддів критично ставиться до зазначених доводів апелянта в частині того, що вказані записи в Журналах є свідченням того, що капітан ОСОБА_3 на час смерті не виконував службові обов'язки, оскільки зі змісту цих записів в Журналі офіційного звільнення останнього від виконання посадових обов'язків на час проходження медичного обстеження та стаціонарного лікування не вбачається.

Тобто, за період перебування ОСОБА_3 на медичному обстежені та стаціонарному лікуванні, офіційного документа про звільнення останнього від виконання службових обов'язків не виносилось, а тому ОСОБА_3 вважався таким, що перебував під час виконання службових обов`язків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_3 продовжував виконувати службові обов'язки в обсягах, визначених посадовою інструкцією, про що свідчить довідка полковника Держспецзв'язку Морозюка В.В., що міститься в службовій документації Головного управління урядового зв'язку Держспецзв'язку, згідно якої ОСОБА_3 щоденно під час проходження лікарської комісії прибував на робоче місце і продовжував виконувати службові обов'язки.

До того ж, апелянтом під час судового засідання в апеляційному суді не було доведено протилежне.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, не можуть бути достатніми підставами для не виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 14.06.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.