Справа № 802/2899/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2899/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівніцька Н.Л.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

08 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Директора Департаменту охорони здоров'я та курортів Тетяна Бабій про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Директора Департаменту охорони здоров'я та курортів Тетяна Бабій в якому просив зобов'язати директора департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА належно розглянути скаргу від 02.07.15р., із його участю та можливістю ознайомитися із матеріалами перевірки. Встановити строк для виконання рішення суду відповідачу. Стягнути моральну шкоду з посадових осіб солідарно в сумі що відповідає двадцяти кратному розміру мінімальної зарплати встановленої на початок року, в якому приймається рішення суду (ст. 8 Закону України від 25.12.2015 р. N 928-УІІІ визначає розмір в 1378грн. по 30.04.2016р.) .

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 15.03.2016 року вказаний позов задовольнив частково, а саме зобов'язав директора департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації розглянути належним чином скаргу ОСОБА_2 від 02.07.2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивачем ОСОБА_2 02.07.2015 до управління охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА подано скаргу за вх.№27-К-840-2 на дії працівників Вінницького обласного клінічного онкологічного диспансеру на відсутність належного, життєво необхідного лікування з боку лікарів, а також протиправну поведінку завідуючого поліклінікою ОСОБА_4 ОСОБА_2 в поданій скарзі просив створити комісію та перевірити фаховий рівень лікарів зазначених в скарзі, законність їхніх дій та інших обставин викладених у скарзі. На перевірку та розгляд скарги позивач просив запросити його особисто.

Позивач, вважаючи, що його скаргу розглянуто не належним чином звернувся до суду із адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про звернення громадян", прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.03.2016 року закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог, а саме до Вінницького обласного клінічного онкологічного диспансеру щодо визнання протиправними дій головного лікаря ВОКОД ОСОБА_5, в зв'язку з тим, що їх не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 КАС України, ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Разом з тим, вище вказана ухвала не була оскаржена та є чинною.

При цьому, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій головного лікаря ВОКОД ОСОБА_5, не підлягали розгляду по суті, так як щодо них було закрито провадження в адміністративній справі.

З огляду на вище викладене суд апеляційної інстанції розглядає лише ті вимоги, що були предметом розгляду суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Таким чином, змістом позовних вимог з урахуванням ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 15.03.2016 року є лише вимоги щодо зобов'язання директора департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА належно розглянути скаргу від 02.07.15р., із участю позивача та можливістю ознайомитися із матеріалами перевірки; встановити строку для виконання рішення суду відповідачу; стягнення моральної шкоди з посадових осіб солідарно в сумі що відповідає двадцяти кратному розміру мінімальної зарплати встановленої на початок року, в якому приймається рішення суду (ст. 8 Закону України від 25.12.2015 р. N 928-УІІІ визначає розмір в 1378грн. по 30.04.2016р.) .

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно преамбули Закону України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96), питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

В силу ст.1 Закону №393/96, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону №393/96, скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ст. 7 Закону №393/96, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно статті 16 Закону №393/96, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Стаття 19 Закону №393/96 передбачає, що обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

Згідно з матеріалами справи, директором Департаменту охорони здоров'я та курортів облдержадміністрації розгляд справи було доручено головному лікарю Вінницького обласного клінічного онкологічного диспансеру ОСОБА_5

Також, згідно завірених копій журналу вихідної кореспонденції Вінницького обласного клінічного онкологічного диспансеру, позивача було повідомлено лише про результати розгляду скарги (а.с. 120).

Відповідач вказав, що ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд скарги в телефонному режимі (а.с. 53-54). Але, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про повідомлення позивача щодо запрошення його на перевірку звернення (скарги).

Таким чином, враховуючи зазначені правові норми та встановлені обставини справи, відповідачем при розгляді скарги позивача, було допущено ряд порушень вимог положень Закону України "Про звернення громадян", а саме всупереч вимог статті 7 було скаргу позивача було направлено для розгляду до того ж органу дії якого оскаржуються, крім того відповідачем не дотримано вимог статті 19, оскільки позивача повідомлено лише про результат розгляду його скарги, замість повідомлення про час розгляду скарги та запрошення для участі у її розгляді.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправності дій відповідача під час розгляду скарги ОСОБА_2 та як наслідок наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме зобов'язання директора Департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА належно розглянути скаргу ОСОБА_2 від 02.07.2015., з дотриманням вимог чинного законодавства.

При цьому колегія суддів вважає вірними та повністю обгрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення решти позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.