Справа № 558/200/16-а
Суддя: Мельник Д.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/200/16-а
номер провадження 2-а/558/3/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Хомяк О.О.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправним рішення обєднаного управління Пенсійного фонду України про припинення їй виплати пенсії по інвалідності та просить зобовязати управління Пенсійного фонду України відновити з 01 червня 2015 року їй виплату пенсії, призначеної по інвалідності третьої групи.

Відповідач по справі, в особі заступника начальника Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області ОСОБА_4, звернувся до суду із письмовими запереченнями на позовну заяву та просить відмовити у її задоволенні. Так відповідач вважає, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строки звернення з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та свобод, який встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, згідно з індивідуальними відомостями позивачки ОСОБА_1, як застрахованої особи та матеріалами її пенсійної справи, встановлено факт її роботи на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Прийняті Верховною ОСОБА_5 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та ОСОБА_5 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року, передбачають у період з 01.04.2015 року по 31.12.2016 рік тимчасове припинення виплати пенсій особам, які працюють на посадах та умовах, передбачених законом «Про державну службу».

Відповідач вважає, що прийняті Верховною Радою вищевказані зміни до законодавчих актів є чинними, неконституційними не визнавалися, а тому в аспекті положень ст.19 Конституції України є обовязковими для врахування Млинівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області з метою реалізації наданих державою повноважень в частині виплати пенсій.

Також, відповідач посилається на рішення Конституційного суду України №20-ра/2011 від 26.12.2011 року в якому зазначено, що розміри соціальних виплат залежать від соціально економічних можливостей держави. За таких обставин, на думку відповідача, дії обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії по інвалідності позивачці ОСОБА_1 є правомірними, в межах наданих повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України (а.с17-19).

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що позивачка не пропустила строки звернення з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та свобод, який встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України. Представник посилається на те, що ОСОБА_1 використала право на звернення до суду після досудового порядку вирішення спору, отримавши 29.04.2016 року письмову відповідь посадових осіб обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії по інвалідності.

Також, представник позивачки адвокат ОСОБА_2, посилаючись на прикінцеві положення Закону України ««Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, вважає, що з 01.06.2015 року, втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і пенсії за цим законом не призначаються. З 01.06.2015 року ОСОБА_1, як особі, яка працює за умовами Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, на думку адвоката ОСОБА_2, з 01.06.2015 року відпали перешкоди для виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Представник відповідача по справі ОСОБА_3 позов не визнала з підстав, вказаних у письмовому запереченні на позовну заяву ОСОБА_1 заступника Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області. При цьому, представник відповідача визнала обставини про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та їй призначено пенсію по інвалідності третьої групи з 04.07.2014 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року, у відповідності до прийнятих Верховною Радою Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року, позивачці ОСОБА_1 припинено виплату пенсії.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає дії Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 правомірними та в межах законів та Конституції України.

Дослідивши по справі пояснення сторін, оцінивши письмові докази по справі та інші фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст.ст.158,159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, повинно бути законним та обґрунтованим.

Так, позивачці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно висновків медико-соціальної експертної комісії, встановлено третю групу інвалідності довічно у звязку із загальним захворюванням (а.с.4,5,8).

Позивачка перебуває на обліку в Млинівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Рівненській області як пенсіонер по інвалідності третьої групи. Пенсія по інвалідності призначена позивачці ОСОБА_1 з 04.07.2014 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.4,5,6,10).

Згідно копії трудової книжки БТ №3386666 від 04.10.1980 року та письмової довідки №02-15/1099/16 від 04.05.2016 року, позивачка ОСОБА_1 з липня 1997 року та по даний час працює начальником фінансового управління Демидівської районної державної адміністрації Рівненської області (а.с.7,23,24).

29 квітня 2016 року першим заступником начальника Млинівського обєднаного управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 було направлено письмове повідомлення №93/02 за результатами розгляду її заяви щодо причин припинення виплати їй пенсії по інвалідності. Так, у вказаному повідомленні було вказано про неможливість поновлення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, вважаючи на діюче законодавство та наявність відомостей про постійну роботу позивачки на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» (а.с.10).

У відповідності до ч.3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, під час надання пояснень сторони визнали обставини, які не підлягають доказуванню і не заперечуються ними про те, що з 01.04.2015 року позивачці ОСОБА_1 було припинено виплату пенсії по інвалідності, яка була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за наявності відомостей про постійну роботу позивачки на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Суд приходить до висновку, що припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.04.2015 року було здійснено відповідачем правомірно, на підставі норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року. Так, внесеними змінами до абзацу другого частини першої ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у період 01.04.2015 року по 31.12.2015 рік та з 01.01.2016 року по 31.12.2016 рік, під час роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії призначені вищевказаним особам згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тимчасово не виплачуються.

При цьому, до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, законодавець вніс норму про те, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій (в тому числі і спеціальних) на загальних підставах, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання), призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

До 01.06.2015 року і на даний момент, законодавчим органом України не прийнято закону, який би регулював призначення пенсій всім громадянам держави на загальних підставах.

Суд робить висновок про те, що з 01.06.2015 року позивачка ОСОБА_1 втратила право щодо пенсійного забезпечення по Закону України «Про державну службу» і тому вона є особою, якій нарахування та виплата пенсій здійснюється у відповідності із нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 01.06.2015 року є такими, що втратили чинність та не діють відносно позивачки ОСОБА_1 норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року щодо тимчасового припинення виплати їй пенсії. Норми вищевказаних законів є тимчасовими за дією в часі і їх чинність була скасована 01.06.2015 року до правовідносин щодо припинення пенсійного забезпечення ОСОБА_1 у звязку з неприйняттям закону, який би регулював призначення пенсій всім громадянам держави на загальних підставах.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 з 01.06.2015 року і по даний час працює на посаді начальника фінансового управління Демидівської районної державної адміністрації Рівненської області на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», але нарахування та виплата їй пенсії має здійснюватися у відповідності із нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У своєму рішенні №25рп/2009 від 07.10.2009 року, Конституційний Суд України зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечуються ст.ст.7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

У своїх рішеннях №8-рп/99 від 06.07.1999 року, №5-рп/2002 від 20.03.2002 року, №7-рп/2004 від 17.03.2004 року, №20-рп/2004 від 01.12.2004 року Конституційний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У даних рішеннях зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів, у відповідності до ст.22 Конституції України, не допускається.

Згідно із правовою позицією Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» №17767/08 від 19.06.2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Норми ст.41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, помилковим є обґрунтування відповідачем своїх дій щодо припинення виплати пенсії по інвалідності позивачці ОСОБА_1 з посиланням на рішення Конституційного суду України №20-ра/2011 від 26.12.2011 року в якому зазначено, що розміри соціальних виплат залежать від соціально економічних можливостей держави. Так, в даному рішенні Конституційним судом України обґрунтовано залежність розміру соціальних виплат від економічних можливостей держави, а предметом адміністративного позову громадянки ОСОБА_1 є повне припинення виплати пенсії.

Відповідач по справі не надав суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували правомірність дій Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо припинення та не відновлення з 01.06.2015 року виплати позивачці ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Вищевказані дії відповідача обмежують право ОСОБА_1 на отримання пенсії по інвалідності. Права та інтереси позивачки підлягають захисту шляхом задоволення її позову та визнання протиправними дій Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо припинення з 01.06.2015 року виплати пенсії по інвалідності третьої групи ОСОБА_1 з одночасним зобовязанням обєднаного управління Пенсійного фонду України відновити з 01.06.2015 року нарахування та виплату їй пенсії по інвалідності.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строки звернення з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та свобод, який встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, судом встановлено, що 29.04. 2016 року першим заступником начальника Млинівського обєднаного управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 було направлено письмове повідомлення №93/02 за результатами розгляду її заяви щодо причин припинення виплати їй пенсії по інвалідності(а.с.10).

Адміністративний позов ОСОБА_1 до обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, зареєстрований в канцелярії Демидівського районного суду Рівненської області 24.05.2016 року за №911, а саме в місячний строк з моменту отримання позивачкою ОСОБА_1 (29.04.2016 року) письмової відповіді субєкта владних повноважень (а.с.2).

Норми ч.4 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України вказують на те, що для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

У відповідності до норм ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 551(пятсот пятдесят одна) гривня 20(двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.1)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 22, 46, 55, 64, 124, 152 Конституції України, Законом України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування, Законом України «Про пенсійне забезпечення» ст.ст.9, 17, 18, 19, 20, 71, 94, 99, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо припинення з 01.06.2015 року виплати пенсії по інвалідності третьої групи ОСОБА_1.

Зобов'язати Млинівське обєднане управління Пенсійного фонду України у Рівненській області з 01.06.2015 року відновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності третьої групи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці селища Демидівка Рівненської області, вулиця Заводська, будинок №15.

Стягнути з бюджетних асигнувань Млинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі в сумі 551(пятсот пятдесят одна) гривня 20(двадцять) копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання сторонами даної постанови, складеної в повному обсязі .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного провадження буде поновлено, то вважається що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Д.В.Мельник