Справа № 826/23882/15
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/4153/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року

у справі № 826/23882/15

за позовом ОСОБА_3

до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» Білої Ірини Володимирівни

про визнання протиправними та скасування постанов та рішення

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - НБУ), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» Біла Ірина Володимирівна про визнання протиправною постанови Правління НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку»; визнання протиправною та скасування постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 665/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» до категорії неплатоспроможних»; визнання протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_3 оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення названими судами норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства України порядку У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення названими судами норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства України порядку (далі - КАС України).

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 24.09.2015 Правління НБУ, розглянувши пояснювальну записку Департаменту банківського нагляду про необхідність віднесення публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» (далі - ПАТ «ЮСБ Банк») до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку, доповідну записку Департаменту банківського нагляду від 21.09.2015 № В/20-03008/66500БТ, складену за результатами безвиїзного нагляду за діяльністю банку, та доповідну записку Департаменту інспектування банків від 26.08.2015 № В/211-00004/57877, складену за результатами позапланової інспекційної перевірки, проведеної на підставі розпорядження НБУ від 06.08.2015 № 21-00002/55648 та з метою захисту інтересів вкладників та інших кредиторів, ужиття заходів щодо приведення діяльності ПАТ «ЮСБ Банк» у відповідність до вимог банківського законодавства та нормативно-правових актів НБУ, керуючись вимогами статей 7, 15, 55 Закону України «Про Національний банк України», статтями 66, 67, 73, 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», нормами глави 5 розділу І, глави 12 розділу ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.08.2012 № 346, прийняло рішення № 631/БТ «Про віднесення ПАТ «ЮСБ Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку». Крім того, цим рішенням також запроваджено для ПАТ «ЮСБ Банк» певні обмеження в його діяльності, зокрема, не здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах та банківських металах.

02.10.2015 Правління НБУ, розглянувши пояснювальну записку Департаменту банківського нагляду про необхідність віднесення ПАТ «ЮСБ Банк» до категорії неплатоспроможних та пропозиції куратора ПАТ «ЮСБ Банк» ОСОБА_6, викладені у звіті куратора від 02.10.2015, з метою захисту інтересів вкладників та інших кредиторів, ужиття заходів щодо приведення діяльності ПАТ «ЮСБ Банк» у відповідність до вимог банківського законодавства та нормативно-правових актів НБУ, керуючись вимогами статей 7, 15, 55 Закону України «Про Національний банк України», статтями 67, 73, 75, 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», нормами глави 3 розділу І, глави 13 розділу ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.08.2012 № 346, прийняло рішення № 665/БТ «Про віднесення ПАТ «ЮСБ Банк» до категорії неплатоспроможних», яким також визнано такою, що втратила чинність постанова Правління НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

На підставі рішення «Про віднесення ПАТ «ЮСБ Банк» до категорії неплатоспроможних» № 665/БТ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «ЮСБ Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 03.10.2015 по 02.01.2016 (включно), а також призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано їй всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ЮСБ Банк» Білу І.В.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішення НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняті у межах повноважень, визначених законом та з урахуванням істотних обставин, необхідних для прийняття таких рішень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Частина друга статті 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.99р. № 679-XIV (далі - Закон № 679-XIV) передбачено, що Національний банк виконує такі функції, зокрема: здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

Частинами першою та другою статті 55 Закону № 679-XIV встановлено, що головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

Відповідно до статті 15 Закону № 679-XIV, Правління Національного банку приймає рішення, у тому числі про віднесення банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

Згідно з частиною першою статті 73 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-III) у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема: віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Відповідно до частини другої статті 75 Закону № 2121-III Національний банк України має право віднести банк до категорії проблемних з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України.

Згідно з підпунктами 14 та 16 пункту 12.2 глави 12 розділу ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 № 346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2012 № 1590/21902 (далі - Положення № 346), Національний банк має право віднести банк до категорії проблемних у разі наявності хоча б одного з таких критеріїв: невиконання банком вимог щодо створення, впровадження та супроводження системи управління інформаційною безпекою, що призвело до зниження рівня інформаційної безпеки та збільшенню ризиків інформаційної безпеки, як складової частини операційних ризиків банку; установлення факту відсутності архіву особливо важливих даних або порушення його цілісності.

Судами попередніх інстанцій установлено, що за результатами позапланової інспекційної перевірки ПАТ «ЮСБ Банк» НБУ складено звіт, яким встановлено факт відсутності у останнього архіву особливо важливих даних, а також виявлено невиконання банківською установою вимог нормативно-правових актів НБУ щодо створення, впровадження та супроводження системи управління інформаційною безпекою.

Підставою для перевірки ПАТ «ЮСБ Банк» стало звернення Державного агентства з паливної енергетики Міністерства енергетики Грузії від 23.06.2015 № 05-225, щодо невиконання ПАТ «ЮСБ Банк» гарантії від 29.08.2014 № 1 у сумі 1 000 000 дол. США, наданої TOB «Strait Oil and Gas».

Як убачається з листа ПАТ «ЮСБ Банк» від 24.07.2015 № 789 за результатами внутрішнього службового розслідування встановлено, що 29.08.2014 невстановлені особи несанкціоновано втрутились у роботу електронно-обчислювальної машини (комп'ютеру), що знаходиться у приміщенні ПАТ «ЮСБ Банк» за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична, 21, вчинили злочинні дії щодо надання банківської гарантії від імені ПАТ «ЮСБ Банк» через систему S.W.I.F.T. Цими ж невстановленими особами 14.09.2014, 19.03.2015 та 06.04.2015 здійснено втручання в роботу електронно-обчислювальної машини (комп'ютеру) ПАТ «ЮСБ Банк» та надіслані від імені банку повідомлення системою S.W.I.F.T. до Державного агентства з паливної енергетики Міністерства енергетики Грузії.

Разом з тим, відповідно до змісту звіту, складеного за результатами проведеної перевірки, будь-яких записів у внутрішній документації банку щодо надання такої гарантії не зафіксовано.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що невиконання керівництвом фінансової установи вимог щодо організації, розроблення, впровадження, функціонування, моніторингу, перегляду, підтримання та вдосконалення системи управління інформаційною безпекою призвело до зниження рівня інформаційної безпеки та збільшення інформаційної небезпеки банку, внаслідок чого невідомі особи у системі S.W.I.F.T. створили повідомлення про надання 29.08.2014 гарантії у розмірі 1 000 000 дол. США від імені ПАТ «ЮСБ Банк» на користь «TBC Bank Tbilisi Georgia» щодо виконання TOB «Strait Oil and Gas» своїх зобов'язань.

Крім того, судами попередніх інстанцій установлено, що під час безвиїзного банківського нагляду за результатами аналізу статистичної звітності ПАТ «ЮСБ Банк», яка подається до НБУ, виявлено підвищений кредитний ризик у зв'язку з наданням у значних обсягах банківських гарантій, станом на 01.09.2015 їх обсяг становив 386 000 000 грн., або 155% до високоліквідних активів. Ризик ліквідності підвищувався внаслідок негативної невідповідності активів та пасивів за строками до погашення у короткостроковому періоді до 31 дня становила 225 000 000 грн., або 21,96% до активів (форма № 631 «Структура активів та пасивів за строками» станом на 11.09.2015).

Таким чином, вказане свідчить про необхідність у посиленому контролі діяльності ПАТ «ЮСБ Банк» з метою уникнення можливості невиконання ним своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що не заслуговують на увагу посилання ПАТ «ЮСБ, що банківською установою було усунуто ряд встановлених перевіркою порушень, оскільки зі змісту листів 09.09.2015 вих. № 248, від 15.09.2015 вих. № 253 та від 29.09.2015 вих. № 277 убачається, що фінансова установа повідомляла НБУ лише про намір їх усунути до визначеного терміну згідно з відповідними планами.

Відповідно до пункту 5.1 глави 5 розділу І Положення № 346 НБУ має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку, та/або в разі наявності хоча б однієї з таких ознак, зокрема, виникнення реальної загрози невиконання банком своїх зобов'язань перед клієнтами і кредиторами.

Отже, НБУ мав достатні та вагомі підстави для запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку.

Частиною сьомою статті 75 № 2121-III встановлено, що проблемний банк зобов'язаний у строк до семи днів повідомити Національний банк України про заходи, які він вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, та на вимогу Національного банку України повідомляти його про хід виконання цих заходів.

Згідно з пунктом 12.5 глави 5 розділу І Положення № 346 банк (філія іноземного банку) подає у строк, визначений статтею 75 Закону про банки: заходи щодо приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства; план фінансового оздоровлення, розроблений та затверджений згідно з вимогами, викладеними в розділі IV цього Положення, якщо віднесення банку до категорії проблемних пов'язане з погіршенням фінансового стану банку.

Пункт 6 частини першої статті 76 Закону № 2121-III зазначає, що Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі невиконання банком, віднесеним до категорії проблемного, розпорядження, рішення Національного банку України (у тому числі про застосування заходів впливу/санкцій) та/або вимоги Національного банку України щодо усунення порушень банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України протягом визначеного Національним банком України строку.

Відповідно до пункту 13.2 глави 13 розділу II Положення № 346 рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству України, приймає Правління Національного банку.

При цьому, судами попередніх інстанцій установлено, що постанову Правління НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ ПАТ «ЮСБ Банк» отримало 24.09.2015, про що свідчить відповідний напис голови правління ПАТ «ЮСБ Банк» на звороті постанови.

У свою чергу, ПАТ «ЮСБ Банк», відповідно до вимог частини сьомої статті 75 Закону № 2121-III, мав повідомити НБУ про заходи, які вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства до 01.10.2015 включно, проте у вказаний строк ПАТ «ЮСБ Банк» не повідомив НБУ про відповідні заходи.

Як убачається з матеріалів справи та звіту куратора від 02.10.2015, ПАТ «ЮСБ Банк» продовжувало проводити операції, здійснення яких було обмежено постановою Правління НБУ від 24.09.2015р. № 631/БТ, а саме: не здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах та банківських металах.

Також, судами попередніх інстанцій установлено, що 01.10.2015 ПАТ «ЮСБ Банк» здійснювало операції щодо перерахування коштів з рахунків двох юридичних осіб на загальну суму 10,4 млн. грн. на поточний рахунок фізичної особи - в якості надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. У той же день кошти, які надійшли на рахунок вказаної особи, перераховано на рахунки 52 фізичних осіб, що відкриті в цьому ж банку, в сумі від 250 000 00 грн. до 295 000 00 грн., з призначенням платежу «Приватний переказ коштів для зарахування на рахунок». Зазначені кошти в цей же день були зняті в касах відділень ПАТ «ЮСБ Банк».

Суд касаційної інстанції вважає обґрунтований висновок суддів попередніх інстанцій, що проведення вказаних операцій з готівкою в значних обсягах свідчить про здійснення ПАТ «ЮСБ Банк» діяльності, яка могла призвести до погіршення фінансового стану фінансової установи, що у свою чергу ставило під загрозу безпеку коштів, довірених банку вкладниками та іншими кредиторами внаслідок втрати ним ліквідності.

Таким чином, застосування до банку заходів впливу шляхом прийняття рішення про віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного, навіть якщо ці порушення безпосередньо не призвели до погіршення фінансового стану банку, але несуть загрозу інтересам вкладників та кредиторів, є правомірним.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Отже, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» є похідним, тобто прийнятим на підставі постанови НБУ та в межах повноважень.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що доводи позивача про те, що оскаржувані рішення прийняті відносно ПАТ «ЮСБ Банк» у сфері публічно-правових відносин порушують передбачені статтею 25 Закону України «Про акціонерні товариства» права позивача як акціонера товариства є необґрунтованими виходячи з наступного.

Зазначені рішення є актами індивідуальної дії, тобто ці акти стосуються конкретних осіб у сфері публічно-правових відносин та породжують конкретні адміністративно-правові відносини, обумовлені цими актами.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства. Порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом. Водночас, права та інтереси фізичної особи - акціонера акціонерного товариства в аспекті господарських правовідносин, на які вказує позивач не є тотожними правам та інтересам акціонерного товариства у спірних правовідносинах. Позивач не має належним чином оформленого повноваження представляти інтереси товариства, членом якого він є, звертатись до суду за захистом порушених прав акціонерного товариства. Поміж тим, саме акціонерне товариство не оспорювало вказаних актів відповідачів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованими висновками судів попередніх інстанцій відносно того, що оскаржувані рішення НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель