Справа № 2а-4709/09/0770
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року м. Київ К/800/27358/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Веденяпіна О.А.

Пилипчук Н.Г.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області Державної податкової служби

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013

у справі № 2а-4709/09/0770 (№24755/10/9104)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.03.2010 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.03.2010 скасовано, прийнято нову постанову, позов задоволено. Скасовано та визнано нечинним рішення ДПІ у м.Ужгороді № від 18.09.2009 про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Працівниками ДПА у Закарпатській області було проведено перевірку з питань додержання позивачем вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за результатами якої складено акт № 003834 від 31.08.2009.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме здійснювалась реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Зазначений висновок було зроблено на підставі того, що відповідно до даних книги обліку доходів і витрат таким в графі «загальна сума (вартість) товару, що була винесена для реалізації» станом на 27 серпня 2009 року (день перевірки) склала 2057479 грн., тоді як перевіркою встановлено, що загальна вартість товару, який на момент перевірки знаходився в реалізації в торговому об'єкті, склала 2072579,00 грн., тобто позивачем не забезпечено ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 15100,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийнято рішення № від 18.09.2009 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 30200,00 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлені обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у періоді, що перевірявся, позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії ВОО №407482. З 01.01.2009 перебуває на спрощеній системі оподаткування і обліку, що підтверджується Свідоцтвом про сплату єдиного податку від 01.01.2009.

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що обов'язок ведення обліку товарних запасів не може бути покладений на суб'єктів господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (чинного на час виникнення спірних відносин).

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції що за підтвердження факту ведення книги обліку товарів та послуг у позивача, який на час перевірки перебував на спрощеній системі оподаткування, відсутній обов?язок щодо ведення обліку товарних запасів, у зв?язку з чим застосування штрафних санкцій на підставі ст.21 вищезазначеного Закону в сумі 30200,00 грн. є протиправним.

Таке застосування норм матеріального права відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 11.06.2013 (справа № 21-147а13), від 25.02.2014 (справа №21-19а14).

Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування постановленого у справі рішення суду апеляційної інстанції з наведених в ній мотивів.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді О.А.Веденяпін

Н.Г.Пилипчук