Справа № 819/622/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/622/16

13 червня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Бойко Н.Б.,

за участю представників позивача Гулько О.А., Петровець Л.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі Тернопільський районний відділ ДРАЦС відповідач), в якому просить визнати незаконною відмову відповідача щодо внесення змін до актового запису про народження позивача, а також зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 № 16, складеного 04 липня 1964 року Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » та у відомостях про батьків прізвище батька з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », прізвище матері з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були виявлені невідповідності в первинному актовому записі про його народження в написанні прізвища, де вказано « ОСОБА_2 ». Проте в інших документах позивача таких як свідоцтво, атестат про освіту, військовому квитку, свідоцтві про одруження та розлучення, народження сина зазначено « ОСОБА_2 ». Для внесення відповідних виправлень та змін у первинний актовий запис ОСОБА_1 звертався до Тернопільського районного відділу ДРАЦС, але йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у адміністративному позові та пояснили наступне. У свідоцтві про народження позивача ОСОБА_1 його прізвище та прізвища його батьків зазначені « ОСОБА_2 ». Проте у інших документах, які видавалися позивачу, його прізвище зазначено по-різному: у паспорті громадянина України « ОСОБА_2 », в трудовій книжці, документах про освіту та деяких інших документах « ОСОБА_2 ». Представники позивача вважають, що правильним є написання прізвища « ОСОБА_2 », а тому слід усунути розбіжності в написанні прізвища позивача. Представники позивача просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув повторно, проте відповідач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Таким чином, адміністративну справу розглянуто за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, в тому числі оригінали документів, долучених до позовної заяви, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським РС УДМС України в Тернопільській області 15 березня 2016 року прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначено « ОСОБА_1 » (а. с. 7).

Як вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданого 07 червня 2016 року Тернопільським районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області, в актовому записі за № 16 про народження ОСОБА_1 , складеному 04 липня 1964 року Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області у відомостях про дитину вказано прізвище « ОСОБА_2 », у відомостях про батька прізвище вказано « ОСОБА_2 », у відомостях про матір прізвище вказано « ОСОБА_2 » (а. с. 30-31).

У повторному свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції 29 квітня 2014 року на підставі актового запису про народження № 16 від 04 липня 1964 року прізвище позивача вказано « ОСОБА_2 », прізвище матері « ОСОБА_2 », прізвище батька « ОСОБА_2 » (а. с. 8).

Проте до матеріалів справи позивачем долучено ряд документів, у яких його прізвище вказано по-іншому.

Так, у картці фізичної особи-платника податків № НОМЕР_3 , виданої 16 квітня 2009 року, прізвище позивача вказано « ОСОБА_2 », ім`я та по батькові « ОСОБА_5 » (а. с. 7 зворот). У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 , виданій 21 вересня 1982 року, прізвище вказано « ОСОБА_2 », ім`я та по батькові « ОСОБА_5 » (а. с. 9). Як вбачається із паспорта громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_5 , виданого 15 грудня 2011 року, прізвище власника такого документа вказано « ОСОБА_2 », ім`я « ОСОБА_6 » (а. с. 9).

Документи позивача про освіту містять відомості про його прізвище « ОСОБА_2 ». Атестат № 10 з відзнакою про закінчення морської школи ДТСААФ м. Тернополя виданий 12 липня 1982 року ОСОБА_1 (а. с. 10). Диплом з відзнакою серії НОМЕР_6 від 30 листопада 1990 року виданий ОСОБА_1 (а. с. 10). У військовому квитку серії НОМЕР_7 , виданому Теребовлянським районним військовим комісаріатом Тернопільської області 12 листопада 1982 року, прізвище позивача вказано « ОСОБА_2 », ім`я та по батькові « ОСОБА_5 » (а. с. 11).

У свідоцтві про народження сина позивача, ОСОБА_7 , яке видане відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернополя 16 травня 1989 року серії НОМЕР_8 , батьком дитини вказаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_8 (а. с. 11).

Відповідно до повторного свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , серії НОМЕР_9 , яке видане 24 березня 2016 року ОСОБА_1 на підставі актового запису № 132 від 14 листопада 2006 року, його прізвище вказано « ОСОБА_2 » (а. с. 12).

У повторному свідоцтві про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_10 , виданому Тернопільським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області 24 березня 2016 року на підставі актового запису № 25 від 11 листопада 2009 року, прізвище чоловіка до та після державної реєстрації шлюбу вказано « ОСОБА_2 », прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 » (а. с. 13).

Судом також встановлено, що позивач звертався до Тернопільського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 16 від 04 липня 1964 року, складеного Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, а саме: просив внести зміни до відомостей про прізвище дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». Відповідно до висновку відповідача № 26/2.1-05.6-04 від 23 березня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено щодо зміни його прізвища на « ОСОБА_2 » у зв`язку з тим, що при державній реєстрації народження позивачу було присвоєно прізвище його батьків « ОСОБА_2 » (а. с. 6).

З метою з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами суд вживав заходи, визначені частинами четвертою, п`ятою статті 11 КАС України, зокрема, ухвалою про витребування доказів від 31 травня 2016 року суд зобов`язував Теребовлянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надати суду належним чином засвідчену копію актового запису про народження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) № 16, складеного 04 липня 1964 року Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 31 травня 2016 року Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було надано копію актового запису про народження ОСОБА_1 № 16, складеного 04 липня 1964 року Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, з якого вбачається, що батьками дитини « ОСОБА_1 » є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а. с. 33).

Також з метою з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами суд пропонував представникам позивача надати інші докази, зокрема щодо прізвища батьків позивача.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі Закон № 2398-VІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону № 2398-VІ).

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі Правила). У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (пункт 1.1 Правил).

Відповідно до пункту 1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (пункт 2.6 Правил).

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України, додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (пункт 2.7 Правил).

Згідно з пунктом 2.11 Правил факти, зазначені у заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

В розумінні підпункту 2.15.9 пункту 2.15 відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає висновок і вносить відповідні зміни до актового запису якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Стаття 28 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Частиною третьої статті 294 ЦК України визначено, що у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України (далі СК України), дитина, яка зачата у шлюбі, походить від батьків, які є подружжям. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини (стаття 133 СК України).

Відповідно до частини першої статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Отже, з аналізу наведених норм випливає, що орган реєстрації актів цивільного стану вправі внести зміни до актового запису цивільного стану тільки у тому випадку, коли для цього наявні достовірні дані, внесення змін до актового запису про народження не можливе за відсутності документів, які б підтверджували допущену помилку у написанні прізвища дитини та батьків.

З пояснень представників позивача та матеріалів справи встановлено, що у документах позивача існують розбіжності у написанні його прізвища. Так, у документах про освіту позивача, військовому квитку, трудовій книжці, у свідоцтві про народження його сина ОСОБА_7 , у свідоцтві про розірвання шлюбу та свідоцтві про шлюб, у картці фізичної особи-платника податків, а також у паспорті громадянина України для виїзду за кордон прізвище позивача вказано « ОСОБА_2 ».

Проте, у первинному актовому записі про народження ОСОБА_1 № 16 від 04 липня 1964 року, складеного Ладичинською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, містяться відомості про те, що прізвище батька позивача « ОСОБА_2 », прізвище матері позивача « ОСОБА_2 » (а. с. 33). На підставі таких прізвищ батьків, відповідно до правил частини першої статті 145 СК України, прізвище дитини було визначено за прізвищем батьків « ОСОБА_2 ». Актовий запис про народження із такими відомостями був зареєстрований у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

На підставі зазначеного актового запису про народження позивачу було видано (повторно) свідоцтво про народження, а також паспорт громадянина України як документ, який посвідчує особу власника. Суд зазначає, що у таких документах прізвище позивача вказано « ОСОБА_2 », що відповідає прізвищу, яке було визначено для позивача при народженні.

ОСОБА_1 та його представниками не надано доказів того, що його батьки при його народженні користувалися іншим прізвищем, аніж « ОСОБА_2 », яке зазначене в актовому записі про народження позивача. Також не надано доказів того, що батьки позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчиняли будь-які дії щодо зміни своїх прізвищ з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » в актових записах та документах, які їх стосуються, чи іншим чином проявляли волевиявлення щодо зміни своїх прізвищ.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Доказів, які б підтверджували, що під час державної реєстрації акту цивільного стану позивача були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) суду не надано, до матеріалів справи не долучено. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Надані суду докази не підтверджують того, що прізвища позивача та його батьків « ОСОБА_2 », а лише вказують на необхідність приведення інших документів, які стосуються позивача, у відповідність до первинного документа, який визначає його прізвище актового запису про його народження.

Враховуючи наведені обставини справи та положення чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 15 червня 2016 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.
копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.