Справа № 820/779/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

09 червня 2016 р. №820/779/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лавренчук О.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішень про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: скасувати рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № від 08.02.2016, № від 08.02.2016, № від 08.02.2016 про застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відносно позивача були винесені рішення про застосування фінансових санкцій №, № та № від 08.02.2016 року. Зазначені рішення винесені на підставі матеріалів правоохоронного органу про вчинення адміністративного правопорушення, яким встановлено факт зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії та факт здійснення реалізації пива особі, яка не досягла 18 років. Позивач не погоджується з вказаними рішеннями про застосування фінансових санкцій, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Позивач зазначив, що жодного факту зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії та здійснення реалізації пива особі, яка не досягла 18 років, у матеріалах вказаних рішень не має. У вказаних рішеннях також не встановлено, які саме алкогольні напої зберігались та були реалізовані, чи є вони взагалі алкогольними напоями, не вказано їх кількості та не зазначено прізвище неповнолітньої особи, якій їх реалізували та що вони були реалізовані саме особі, яка не досягла 18 років. У вказаних рішеннях відсутній документ підтверджуючий вік особи, якій начебто були продані алкогольні напої.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Лавренчук О.В. через канцелярію суду надійшли письмові заперечення, в яких представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_4 здійснила продаж пива "Зіберт" неповнолітній особі гр. ОСОБА_5 в приміщенні магазину, що належить ФО-П ОСОБА_3, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, представник вважав, що рішення про застосування фінансових санкцій, прийняті на підставах та в спосіб, встановлений законами та Конституцією України, тому вказані рішення скасуванню не підлягають.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити, з підстав, викладених в запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Працівниками Валківського відділу поліції ГУНП в Харківській області РВ УМВС України виявлено, що 08.12.2015 року о 16.20 годині АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4, 1983 року народження, здійснила продаж пива "Зіберт" 2 л. неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, чим вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст. 156 Кодексу Україні про адміністративні правопорушення.

За фактом вчиненого правопорушення складений протокол серії ХА №005860 від 18.01.21016 року відносно продавця на стажуванні у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" ОСОБА_4 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП про порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами та у зв'язку із встановленням факту продажу алкогольних напоїв особі, що не досягла 18 років. (а.с. 116).

Протокол направлено на розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області .

Постановою про накладення адміністративного стягнення адміністративної комісії №1 від 05.02.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка працює продавцем на стажуванні у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" ФОП ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 131).

Доказів оскарження вказаного рішення Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області сторонами до суду не подано.

Штрафні санкції у розмірі 510,00 грн. сплачено ОСОБА_4, згідно квитанції від 02.2016 року (а.с. 132).

Однак, поряд з адміністративною відповідальністю фізичної особи (продавця) за вчинення цього правопорушення законом встановлено також адміністративно-господарську відповідальність суб'єктів господарювання, у зв'язку з діяльністю яких допущено порушення вимог ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Судом встановлено, що господарську діяльність в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, здійснює Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (а.с.49).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 пройшла передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набула правового статусу суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця, включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ЄДРПОУ 6 та перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Нововодолазькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

Відповідно до спеціального витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є: 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (а.с. 150).

Рішенням Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 08.02.2016 року №, на підставі протоколу серії ХА №005860 від 18.01.21016 року, складеного Валківським відділом поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області про вчинення адміністративного правопорушення, яким встановлено реалізація пива особам, що не досягли 18 років, згідно ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с. 51).

Рішенням Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 08.02.2016 року №, на підставі протоколу серії ХА №005860 від 18.01.21016 року, складеного Валківським відділом поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії , згідно ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (а.с. 52).

Рішенням Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 08.02.2016 року № на підставі протоколу серії ХА №005860 від 18.01.21016 року, складеного Валківським відділом поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до єдиного реєстру, згідно ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.(а.с. 54).

Вказані рішення були направлені позивачу рекомендованим поштовим повідомленням, та отримані 13.02.2016 року (а.с. 56).

Не погодившись з вказаними рішеннями позивач звернулася до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481-95-ВР.

Відповідно до статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Частиною четвертою статті 15-3 зазначеного Закону продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності.

Аналогічна правова позиція висловлена і у постанові Верховного суду України у справі №21-48а13 від 26.03.2013.

Факт продажу алкогольного напою, продавцем на стажуванні у ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 особі, яка не досягли 18 років підтверджується наступними доказами:

- рапортом старшого інспектора - чергового Валківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 08.12.2015 року, про те що до Харківської обласної дитячої лікарні був доставлений з діагнозом алкогольне сп'яніння ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 (а.с. 122);

- поясненнями ОСОБА_7 від 09.12.2015 року, яка пояснила, що вона разом із сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкають за адресою: АДРЕСА_2. 08.12.2015 року близько 22 години син прийшов до дому в стані сильного алкогольного сп'яніння. Неповнолітнього ОСОБА_8 було госпіталізовано до Обласної дитячої клінічної лікарні м. Харкова. Зі слів неповнолітнього ОСОБА_8 його матері ОСОБА_7 стало відомо, що він розпивав спиртне в смт. Старий Мерчик. З ким він був він не пояснив (а.с.123);

-витягом з історії хвороби №20130 від 09.12.2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно якого неповнолітній находився на лікуванні в ООДИТ ОДКБ№1 з 08.12.2015 року по 09.12.1915 року з діагнозом: алкогольне отруєння, легкого ступеню тяжкості (а.с. 124);

- поясненнями неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, наданими за участю його матері ОСОБА_7 від 12.12.2015 року, який пояснив, що 08.12.2015 року близько 16 години він зайшов у магазин по вул. Леніна у смт. Старий Мерчик. В магазині знаходився місцевий мешканець ОСОБА_9 (19 років). ОСОБА_8 купив у продавця ОСОБА_4 пиво "Зіберт" 2 літри, пачку сигарет, сухарики та розрахувався. Кошти на придбаний товар неповнолітньому ОСОБА_8 дав ОСОБА_10, він чекав його на вулиці. ОСОБА_11 придбав пиво 2 літри "Чернігівське міцне" та пляшку 0,5 "Настоянка на вишні" та "Настоянка на клубниці". Вказані алкогольні вироби неповнолітній ОСОБА_8, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 розпивали в Садибі пана Духовського (пам'ятник архітектури). Дома неповнолітньому ОСОБА_8 стало зле та його було госпіталізовано до лікарні (а.с. 125);

- поясненнями від 08.01.2016 року неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, наданими за участю його матері ОСОБА_12, який пояснив, що 08.12.2015 року близько 16 години він зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на АДРЕСА_1 біля магазину. В той день реалізатором у магазині працювала ОСОБА_4. ОСОБА_10 у магазин не заходив. ОСОБА_8 придбав у магазині пиво "Зіберт" 2 літри, пачку сигарет, сухарики. Слідом за ОСОБА_8 вийшов ОСОБА_11 з настоянкою 05, л. та пивом 1,25 л. Алкогольні напої вони розпили в Садибі пана Духовського. (а.с. 127);

- поясненнями від 08.01.2016 року ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, який пояснив, що 08.12.2015 року близько 16 години він зайшов в магазин "ІНФОРМАЦІЯ_9" по АДРЕСА_1, де у жінки продавця ОСОБА_4 купив пиво 2 л. "Чернігівське". Потім біля магазину зустрів ОСОБА_5 та ОСОБА_10. Про те, що хлопці неповнолітні, йому було відомо. Він запропонував їм випити пиво та настоянки, після чого вони пішли до Садибі пана Духовського (а.с. 129).

Також, матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка працює продавцем на стажуванні у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" ФОП ОСОБА_3, від 18.01.2016 року, згідно яких ОСОБА_4 пояснила старшому інспектору Валківського ВПГУ Національної поліції України в Харківській області старшому лейтінанту поліції ОСОБА_13, що вона проходила стажування на посаді реалізатора в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" в АДРЕСА_1. Магазин та товар в магазині належить ОСОБА_3. ОСОБА_4 отримує заробітну плату у розмірі від 40 грн. за зміну. 08.12.2015 року близько 16 години вона знаходилась на своєму робочому місці у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9", де працювала вже четверту зміну. Неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона не знає, та цього дня пиво та сигарети неповнолітнім взагалі не продавала. Хоча в магазині в продажу є пиво, неповнолітнім його ОСОБА_4 не продає. Перед продажем пива ОСОБА_4 завжди вимагає у покупця документи, згідно вимог законодавства (а.с. 117).

Проте, в ході судового розгляду справи, допитана в судовому засіданні в якості свідка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3, свої свідчення змінила, пояснюючи, що на початку грудня 2015 року вона йшла додому від подруги, до неї підійшли два хлопці, високого зросту, спросили де купити пива, вона сказала, що не знає, тому що магазин закритий. Вона несла пиво чоловіку, хлопці почали вмовляти її продати їм пиво. Вона продала. Потім до неї додому прийшли співробітники міліції, сказали, що на неї написали заяву, що вона продала пиво неповнолітнім. Потім її викликали до сільради, сказали заплатити штраф, вона заплатила. В магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" в смт. Старий Мерчик, АДРЕСА_1, вона ніколи не працювала і наразі ніде не працює. Пояснення, які вона нібито надала 18.01.2016 року інспектору Валківського ВП ГУ Національної поліції України в Харківській області були написані ним, а вона тільки підписала, не читаючи, оскільки вона юридично не обізнана.

Проте, суд критично ставиться до наданих в судовому засіданні показань свідка, оскільки аналізуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази, які є належними, допустимими та достовірними, з точки зору їх достатності та взаємозв'язку, враховуючи показання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, надані за участю його матері ОСОБА_7, неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, надані за участю його матері ОСОБА_12, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, якими підтверджено, що пиво неповнолітнім ОСОБА_5 було придбано саме в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" в смт. Старий Мерчик по АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4, що також встановлено Постановою про накладення адміністративного стягнення адміністративній комісії при виконавчому комітеті Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області №1 від 05.02.2016 року.

Вказані докази узгоджуються між собою і не містять істотних протиріч.

Згідно ч. 1 ст 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Приписами ст. 86 КАС України зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, судом у судовому засіданні встановлено факт продажу алкогольного напою продавцем на стажуванні у ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" в АДРЕСА_1, особі, яка не досягли 18 років.

Статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Поняття «алкогольні напої» визначене у підпункті 14.1.5 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та абзаці сьомому ст. 1 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", згідно з яким алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, пиво відноситься до алкогольних напоїв, а відповідно до частини дванадцятої статті 15 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема:

порушення вимог статті 15- 3 цього Закону - 6800 гривень;

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень;

зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

При цьому слід враховувати, що Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалі затор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб'єктом господарювання.

Згідно довідки Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області №275/20-20-13-16 від 23.02.2016 року , відповідно поданої звітності Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 не має найманих працівників у 2015 році (а.с. 72).

Проте, відповідно до приписів ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відсутність трудового або цивільно - правового договору між позивачем та продавцем свідчить про те, що позивач порушив вимоги трудового законодавства, але давати наведеним діям правову оцінку в даному судовому провадженні суд не вважає можливим.

Отже, з огляду на положення ст. 24 Кодексу законів про працю України, ОСОБА_4 слід вважати працівником позивача, тобто такою, що перебувала з нею у трудових відносинах, та, як наслідок, встановлення порушення суб'єктом господарювання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 вимог статті 15- 3 Закону "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Таким чином, доводи представника позивача про те, що ОСОБА_4 офіційно не є продавцем у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9" в смт. Старий Мерчик по АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність позивач, не спростовують факт реалізації продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі, оскільки позивач є особою, яка відповідає за дотриманням встановленого законодавством порядку ведення господарської діяльності у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_9", у тому числі за дотриманням вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Враховуючи викладене, судом встановлено, що спірне рішення про застосування фінансових санкцій від 08.02.2016 року № за здійснення реалізації пива особі, що не досягла 18 років (а.с. 51), прийняте відповідачем на підставі та у межах повноважень суб'єкта владних повноважень, з дотриманням встановленого строку на його прийняття, розмір фінансової санкції визначений ним відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Щодо порушень, встановлених рішеннями від 08.02.2016 року № за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії (а.с. 52) та від 08.02.2016 року № за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до єдиного реєстру (а.с. 54), суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Враховуючи викладене, обов'язок у суб'єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у тому випадку, коли місце зберігання продукції не співпадає з місцем здійснення торгівлі.

Як вбачається з листа Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 27.01.2016 року №108/10/20-20-17-16, інформація щодо наявності діючої ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами на господарчу одиницю за адресою Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, АДРЕСА_1, відсутня (а.с. 49).

Отже оскільки даний суб'єкт господарювання не отримував ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, відповідно, не вживав заходів по внесенню місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного реєстру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 порушено вимоги Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та здійснено роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій та зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

Отже, судом встановлено, що спірні рішення про застосування фінансових санкцій від 08.02.2016 року № за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії (а.с. 52) та від 08.02.2016 року № за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до єдиного реєстру (а.с. 54), прийняті відповідачем на підставі та у межах повноважень суб'єкта владних повноважень, з дотриманням встановленого строку на їх прийняття, розмір фінансових санкцій, визначених ними відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку № 790 також передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481/95-ВР, приймаються, зокрема, керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу державної податкової служби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. За приписами пункту 8 Порядку № 790, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

В той же час, однією із функцій органів доходів і зборів є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підпункт 19.1.16 пункт 19.1 стаття 19 Податкового кодексу України).

В свою чергу, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи доходів і зборів уповноважено застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на них.

Згідно ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, належним чином не забезпечила дотримання чітко визначених норм закону в сфері регулювання роздрібної торгівлі алкогольними напоями, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, не забезпечила належного рівня обачності свого продавця (стажиста) і на власний комерційний ризик допустила до продажу алкогольних напоїв особу (стажиста), яка здійснила продаж цих виробів неповнолітньому, а тому на підставі частини другої статті 17 Закону Україну «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до фізичної особи - підприємця було правомірно застосовані фінансові санкції у загальному розмірі 40800,00 грн.

За правилами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, та його представник у судовому засіданні належними та допустимими доказами довели суду обґрунтованість та правомірність рішень про застосування фінансових санкцій № від 08.02.2016 , № від 08.02.2016, № від 08.02.2016.

Щодо форми в якій прийняті оскаржувані рішень про застосування фінансових санкцій, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону.

Проте, приписи статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790. Зокрема, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Отже будь-які норми, в тому числі ті, що регламентують застосування фінансових санкцій можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно п.58.1 ст.58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України. Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена Порядком застосування фінансових санкцій, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу. З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що рішення щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню.

Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не є безумовною підставою для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Вказана позиція викладена, зокрема, і в інформаційному листі Вищого адміністративного суду від 28.03.2014 р №375/11/14-14.

Суд встановив, що спірні рішення прийняті відповідачем у межах своєї компетенції та з їх змісту можна чітко встановити зміст цих рішень (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), отже такі рішення є правомірними, незважаючи на не дотримання окремих елементів форми спірних рішень. Спірні рішення розцінюється судом як податкові повідомлення-рішення з окремими дефектами, які, втім, не змінюють суті спірних рішень, зміст рішень має перевагу над їх зовнішньою формою.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій на предмет відповідності частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вони винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи, з огляду на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог позивача, суд дійшов до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішень про застосування фінансових санкцій - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 16 червня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.