Справа № 685/363/16-а
Суддя: Самойлович А. П.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 685/363/16-а
Провадження № 2-а/685/9/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Самойлович А. П.

за участі секретаря Дондель Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Мартинюк Л.В. та

Андрощук Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області та Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні субсидії на житлово-комунальні послуги, скасування рішення по справі № 0204841 згідно протоколу від 11 листопада 2015 року № 12 про відмову в призначенні субсидії на житлово-комунальні послуги та зобов'язання призначити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг із 01 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 27 жовтня 2015 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі - УСЗН) із заявою про призначення житлової субсидії, як сім'ї, яка з 2011 року фактично проживає у житловому будинку по вул. Новосільна, 11 в с. Новоставці Теофіпольського району без реєстрації.

11 листопада 2015 року, після проведення обстеження матеріально-побутових умов проживання її сім'ї, оскільки вони проживають в орендованому будинку без реєстрації, було прийнято рішення про відмову в призначенні субсидії. Підставою для відмови стала нікчемність договору оренди, який не створює ніяких правових наслідків, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Новоставецької сільської ради від 13 жовтня 2015 року № 1306/02-25.

В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник УСЗН позовних вимог не визнала та у своєму запереченні просила відмовити у позові, оскільки орендодавцем договору найму житлового будинку, де проживає позивач, є її чоловік ОСОБА_5, який також проживає у даному будинку без реєстрації. Крім того, було встановлено, що родина заявниці проживала у даному будинку і до укладення договору, а тому після укладення не відбулася фактична передача будинку у користування від орендодавця до орендаря, що є необхідною умовою для договору оренди (найму), у зв'язку з чим цей договір є нікчемним та не створює ніяких правових наслідків, зокрема, і права на отримання субсидії.

Представник Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі по тексту - РДА), залученої судом до участі в справі в якості співвідповідача, позовних вимог також не визнала з тих же підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення), право на отримання адресної субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових будинках державного та громадського житлового фонду, в тому числі в гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Субсидія, згідно пункту 6 Положення, призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

27 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до УСЗН з заявою про призначення житлової субсидії № 0204841, у якій просила призначити їй субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг - газопостачання, централізоване постачання холодної води та електропостачання, подала Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, а також подала заяву до комісії по призначенню субсидії в окремих випадках, оскільки проживала в с. Новоставці без реєстрації по договору найму, з наданням договору найму житлового приміщення від 01 жовтня 2015 року та довідки Новоставецької сільської ради від 13 жовтня 2015 року № 1306/02-25 про склад сім'ї.

11 листопада 2015 року соціальним інспектором та головним спеціалістом відділу прийому заяв, в присутності самої ОСОБА_4, було проведено обстеження житлово-побутових умов її сім'ї, про що складено акт № 559. В ході обстеження було встановлено, що сім'я позивачки, яка складається з чоловіка та трьох малолітніх дітей проживають у житловому будинку чоловіка позивачки з 2011 року без реєстрації, так як зареєстровані в АДРЕСА_1 у батьків заявниці.

В цей же день комісією по розгляду питань з надання населенню житлових субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в окремих випадках, створеною на підставі розпорядження голови Теофіпольської райдержадміністрації від 01 вересня 2005 року № 181р, було прийнято рішення про відмову ОСОБА_4 в призначенні субсидії, так як договір є нікчемним, тому що не створює ніяких правових наслідків, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Новоставецької сільської ради від 13 жовтня 2015 року № 1306/02-25.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Цивільним кодексом України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частини 1-5 статті 203 ЦК України).

Цивільним кодексом України також встановлена презумпція правомірності правочину, яка полягає в тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Статтями 810 та 811 ЦК України визначено поняття та форма договору найму (оренди) житла, як одного з видів правочину. Так, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі.

Підстави недійсності правочину або визнання його недійсним визначені статтею 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В судовому засіданні сторонами відповідачів не доведено, що договір найму житлового приміщення, укладеного між позивачем та її чоловіком, як власником житла, є недійсним в силу недійсності, встановленої законом.

Укладення договору між подружжям також не суперечить умовам Сімейного кодексу України.

Відповідачами також не доведено, що вищезазначений договір найму не був спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки мета договору - тимчасове проживання наймача у житловому будинку наймодавця досягнута, сторони домовилися з усіх істотних умов договору, таких як предмет, строк дії та ціна, договір виконується, так як позивач у ньому проживає. При цьому, фактичне проживання орендаря в орендованому будинку ще до укладення договору найму і продовження проживання після його укладення свідчить про те, що договір був спрямований та створив реальне настання правових наслідків - право проживання орендаря в житловому будинку орендодавця за умови оплати права проживання.

Обов'язковість складення акту прийняття-передачі майна в оренду за договором найму (оренди) житла не передбачена, посилання представника райдержадміністрації на вимоги статті 795 ЦК України є некоректним, оскільки дана стаття врегульовує відносини щодо найму будівлі або іншої капітальної споруди, а не житла, тому застосуванню не підлягає.

Договір є чинним, оскільки не був визнаний судом недійсним, крім того, суд враховує, що для цілей, визначених законодавством про субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, наявність договору найму (оренди) житла є необхідним як один з доказів фактичного проживання особи, місце проживання якої не зареєстроване у цьому будинку.

Крім даного договору, факт проживання родини позивача підтверджується довідками Новоставецької сільської ради від 13 жовтня 2015 року № 1306/02-25 та від 01 березня 2016 року № 207/02-25, а також довідками Новоставецької ЗОШ І-ІІІ ступенів від 20 квітня 2014 року № 43 та 44, згідно яких діти позивача навчаються в цій школі з 2011 та 2013 років відповідно.

Факт проживання позивача був встановлений посадовими особами УПСЗ в ході обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, факт їх проживання не оспорюється і самими відповідачами.

Таким чином, дослідивши всі надані докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позивача було протиправно позбавлено права на отримання субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Порушення прав позивача було допущено саме Теофіпольською райдержадміністрацією, оскільки рішення про відмову у наданні субсидії, відповідно до вимог п. 6 Положення, було прийняте саме створеною райдержадміністрацією комісією.

Враховуючи те, що, крім спірного договору найму (оренди) житла, ОСОБА_4 були надані всі інші документи, необхідні для прийняття рішення про призначення субсидії, та дотримані інші умови, тому позовна вимога зобов'язати УСЗН призначити їй субсидію підлягає задоволенню з 01 жовтня 2015 року, відповідно до п. 14 Положення, оскільки звернення відбулося саме в жовтні.

Позивачем не доведено протиправності дій УСЗН, так як даний орган не уповноважений вирішувати питання про призначення субсидії при проживанні заявника у найманому житлі за відсутності реєстрації, тому позов до УСЗН задоволенню не підлягає.

Оскільки порушення прав позивача допущене райдержадміністрацією, тому судовий збір підлягає стягненню лише з цього відповідача.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 204, 215, 810, 811 ЦК України, п.п. 2, 6, 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, ст.ст. 2, 10, 17, 18, 71, 160-163, 186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по розгляду питань з надання населенню житлових субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в окремих випадках Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 11 листопада 2015 року по справі № 0204841, оформленого протоколом № 12 від 11 листопада 2015 року, в частині відмови ОСОБА_4 в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області призначити ОСОБА_4, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому будинку по вулиці Новосільна, 11 в селі Новоставці Теофіпольського району Хмельницької області на підставі договору найму житлового приміщення, субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 жовтня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з коштів бюджетних асигнувань Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області на користь ОСОБА_4 551,20 грн. (П'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Самойлович А.П.