Справа № 804/5570/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 р. Справа № 804/5570/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції; Управління Пенсійного фонду України у м.Нікополь та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі про визнання неправомірними дій державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції щодо винесення постанови 04.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження № 46347841, скасування постанови від 04.02.2015 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №46347841 з примусового виконання виконавчого документа виданого Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі, а саме, рішення №0269 від 03.04.2009 року про стягнення з Комунального підприємства Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Нікопольської міської ради грошових коштів у розмірі 3953 грн. 48 коп., визнання виконавчого документа, а саме, рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі № 0269 від 03.04.2009 року про стягнення з Комунального підприємства Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Нікопольської міської ради грошових коштів у розмірі 3953 грн. 48 коп. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що УПФУ в м. Нікополь та Нікопольському районі 03.04.2009 року було прийнято рішення № 0269 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 3086 грн. 47 коп. та нарахованої пені в розмірі 867 грн. 01 коп. Комунальне підприємство Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства у встановлений законодавством термін звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду України з адміністративним позовом про перегляд та скасування рішення №0269 від 03.04.2009 року. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2010 року по справі № 2а-7931/09/0470 адміністративний позов КП Нікопольводоканал до УПФУ в м. Нікополь та Нікопольському районі про скасування рішення залишено без розгляду. Відповідно до штампу, який міститься на вказаній ухвалі, вона набрала законної сили 10.11.2009 року. Отже, рішення УПФУ в м. Нікополь та Нікопольському районі № 0269 від 03.04.2009 року також набрало законної сили 10.11.2009 року, тому, з урахуванням вимог ст.22 Закону України Про виконавче провадження, строк пред'явлення виконавчого документа № 02169 до виконання повинен бути встановлений до 10.11.2010 року. Оскільки стягувачем пропущено термін подання виконавчого документа до виконання, позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною та такою, що підлягає скасуванню, та на цій же підставі вважає рішення УПФУ в м. Нікополь та Нікопольському районі № 0269 від 03.04.2009 року таким, що не підлягає виконанню. У звязку із зазначеним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Представник Управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, також до канцелярії суду, поштою надійшли письмові заперечення на позов в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, у звязку з тим, що рішення суду, що набрало законної сили, є підставою для обліку сум платежів у картках особових рахунків платника. Після внесення до картки платника позначки про узгодження зобовязання зі сплати внесків визначається дата набуття чинності відповідного рішення. Підставою для внесення до картки особового рахунку платника (позивача) боргу за спірним рішенням визначається не датою набуття чинності рішенням суду, а датою надходження відповідного документу до управління. Отже, датою набуття чинності рішенням № 0269 від 03.04.2009 року. є 20.01.2015 р. Також, на думку відповідача, судом може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, лише виконавчий лист, виданий судом. Виконавчий же документ, виданий іншою установою, судом, згідно норм КАС України, не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 року для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог у Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції витребувано заперечення проти позову та докази на їх підтвердження.

Представник Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, просив рішення винести на розсуд суду також надіслав заперечення проти позову, у яких зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки діючим законодавством не передбачено обовязок державного виконавця перевіряти правильність та законність винесення виконавчих документів відповідними органами, отже постанова про відкриття виконавчого провадження винесена у відповідності з чинним законодавством і підстави для її скасування відсутні, у звязку з чим у задоволенні позову просив відмовити. Доказів на підтвердження доводів заперечення суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що Комунальне підприємство Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Нікопольської міської ради зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області та є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі у відношенні позивача винесено Рішення № 0269 від 03.04.2009 р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування), або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками суми страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 3 086,47 грн. та нарахованої пені в розмірі 867,01 грн.

Відповідно до рішення управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області № 0269 від 03.04.2009 року, суми, зазначені в рішенні, підлягають сплаті в 10-денний строк з дня одержання цього рішення.

Позивач скориставшись правом на судове оскарження зазначеного рішення у встановлений законодавством термін звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду України з адміністративним позовом про перегляд та скасування Рішення Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі №0269 від 03.04.2009 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2009 року по справі № 2а-7931/09/0470 адміністративний позов КП Нікопольводоканал до УПФУ в м. Нікополь про скасування рішення залишено без розгляду. Зазначена ухвала набрала законної сили 10.11.2009 року, що не заперечується сторонами.

Відповідачем до суду не надано жодного доказу, що б підтверджував дату отримання відповідачем зазначеної ухвали суду.

У 2015 році Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі на адресу відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції направлено виконавчий документ рішення управління Пенсійного фонду №0269 від 03.04.2009 року про застосування до КП Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду в розмірі 3953 грн. 48 коп. для виконання, який надійшов до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції 02.02.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46347841 від 04.02.2015 року, дата набрання чинності (виконавчого документу) рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі № 0269 від 03.04.2009 року, зазначена - 20.01.2015 року.

04.02.2015 року відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 46347841 з примусового виконання рішення № 0269 від 03.04.2009 року про стягнення з позивача на користь УПФУ в м. Нікополі грошових коштів у розмірі 3953 грн. 48 коп.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 та пункту 8 частини 2 статті 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Рішення № 0269 від 03.04.2009 року про застосування фінансових санкцій є виконавчим документом.

Закон України Про виконавче провадження зобов'язує державного виконавця, при надходженні виконавчого документу на виконання, перевіряти його на відповідність приписам норм вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі невідповідності виконавчого документа приписам ст. 18 вказаного Закону, а також у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

З аналізу зазначених норм законодавства, суд зазначає, що державний виконавець державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, отримавши виконавчий документ, що відповідає вимогам ст. ст. 17, 18 Закону, за відсутності обставин, передбачених ст. 26 Закону, не мав підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, Закон України Про виконавче провадження не надає державному виконавцю права самостійного визначення строку набуття чинності виконавчим документом, це право того органу, який такий документ видав.

Отже, щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції щодо винесення постанови 04.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження №46347841, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв у спосіб визначений законом та у межах своїх повноважень, тому така вимога задоволенню не підлягає.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 22 Закону України Про виконавче провадження визначено, що інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки - протягом року, якщо інше не передбачено законом (про це зазначено і у рішенні № 0269 від 03.04.2009 року).

Як слідує із матеріалів справи, позивачем вказане рішення було оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, ухвалою якого від 03.11. 2009 року позов Комунального підприємства Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про скасування рішення № 0269 від 03.04.2009 року залишено без розгляду. 10.11.2009 року зазначена ухвала набрала законної сили, що не заперечується сторонами.

Враховуючи вищезазначене, рішення № 0269 від 03.04.2009 року набуло статусу узгодженого саме 10 листопада 2009 року, та мало б бути виконано у добровільному порядку протягом 10 днів , тобто, до 11 грудня 2009 року, а у примусовому порядку предявлено до виконання протягом року, тобто, до 10 листопада 2010 року, включно, про що зазначено і в самому рішенні.

Управління Пенсійного фонду України, як суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний належним чином користуватись наданими йому правами та дотримуватись безумовного виконання покладених на них обов'язків.

При цьому, доводи пенсійного органу, про те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для обліку сум платежів у картках особових рахунків платників з дати його надходження до пенсійного органу, а не з дати набрання ним законної сили, визнаються судом помилковими та такими, що не містять під собою правового обґрунтування, оскільки приписи вищевказаних правових норм регламентують те, що строки сплати фінансових санкцій зупиняються, зокрема, лише до винесення судом рішення (у разі оскарження рішення пенсійного органу до суду), а потім, за відсутності добровільної сплати у десятиденний строк, передаються на виконання до виконавчої служби.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині скасування постанови від 04.02.2015 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №46347841 з примусового виконання виконавчого документа виданого Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі, а саме, рішення №0269 від 03.04.2009 року про стягнення з Комунального підприємства Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Нікопольської міської ради грошових коштів у розмірі 3953 грн. 48 коп. є обґрунтованою, відповідає обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим підлягає задоволенню шляхом її скасування, на підставі чого, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне скасувати постанову від 04.02.2015 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №46347841 з примусового виконання виконавчого документа виданого Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі, а саме, рішення №0269 від 03.04.2009 року про стягнення з Комунального підприємства Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Нікопольської міської ради грошових коштів у розмірі 3953 грн. 48 коп.

Слід зазначити й про те, що сама по собі реєстрація пенсійним органом судового рішення від 03.11.2009 року за сплином трьох років після його постановлення, не позбавляє визнання судового рішення таким, що набрало законної сили, а рішення пенсійного органу № 0179 від 04.03.2009 року таким, що стало узгодженим, а, отже, не позбавляє обовязку пенсійного органу після десятиденного строку з дня його узгодження предявити виконавчий документ до виконання.

Щодо позовних вимог про визнання виконавчого документу, а саме: рішення УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі № 0269 від 03.04.2009 року про стягнення з КП Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Нікопольської міської ради грошових коштів у розмірі 3953 грн. 48 коп. таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає, що визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню регламентовано статтею 259 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому, пунктом 4 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України суду надано право визнавати таким, що не підлягає виконанню повністю або частково тільки виконавчий лист, тому зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені відповідачами певними конкретними засобами доказування, не знайшли свого підтвердження, та з урахуванням заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, свідчать про обґрунтованість частини позовних вимог, натомість відповідачем правомірність своїх дій не доведена.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46347841 від 04.02.2015 року з примусового виконання Рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополь та Нікопольському районі № 0269 від 03.04.2009 року про стягнення з Комунального підприємства Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Нікопольської міської ради грошових коштів у розмірі 3953 грн. 48 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1