Справа № 608/2905/14-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2016 р. м. Київ К/800/50278/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддів Маслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

встановив:

ОСОБА_4 (надалі - позивач, ОСОБА_4) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області (надалі - відповідач, УПФУ) про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити позивачу таку пенсію.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2015 року позов задоволено. Суд постановив:

визнати неправомірними дії УПФУ щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_4 на пільгових умовах;

зобов'язати УПФУ призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах та нарахувати її з 21 жовтня 2014 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, що передбачено пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечень проти касаційної скарги не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

27 липня 1978 року ОСОБА_4 прийнятий на роботу у трест «Західхіммонтаж», м. Івано-Франківськ на посаду слюсаря-вентиляціонника 4-го розряду.

В 1991 році позивач переведений на посаду газорізальника 5-го розряду у відділ головного механіка Чортківського цукрового заводу, де працював газорізальником у такі періоди:

02 січня 1991 року - 27 вересня 1998 року;

01 січня 1999 року - 20 вересня 1999 року;

01 грудня 1999 року - 24 вересня 2000 року;

01 грудня 2000 року - 24 вересня 2001 року;

19 грудня 2001 року - 16 грудня 2002 року;

20 лютого 2006 року - 20 вересня 2006 року;

26 грудня 2006 року - 16 вересня 2007 року,

19 грудня 2007 року - 28 вересня 2008 року;

15 грудня 2008 року - 22 вересня 2009 року;

19 грудня 2009 року - 14 вересня 2010 року;

19 грудня 2010 року - 18 вересня 2011 року;

16 грудня 2011 року - 18 вересня 2012 року;

18 квітня 2013 року - 31 травня 2013 року.

Повний робочий день ОСОБА_4 працював у Чортківському виробництві ТОВ «Радехівський цукор» в такі періоди:

03 червня 2013 року - 24 вересня 2013 року;

18 листопада 2013 року - 18 листопада 2013 року;

24 лютого 2014 року - 01 червня 2014 року.

Починаючи з 02 червня 2014 року по 03 вересня 2014 року на цьому ж виробництві виконував роботу електрогазозварника.

Вказані обставини встановлені судом першої інстанції з аналізу трудової книжки позивача, довідки ВАТ «Чортківський цукровий завод» № 3/1179 від 24 липня 2013 року про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, довідки ТОВ «Радехівський цукор» № 1007 від 20 жовтня 2014 року про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2. У вказаних довідках зазначено, що ОСОБА_4 на посадах газорізальника і електрогазозварника виконував газорізальні та електрогазозварювальні роботи в приміщеннях в закритих посудинах і був задіяний на даних роботах повний робочий день.

Відповідно до висновків Державної експертизи умов праці щодо якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 25 грудня 2002 року, від 03 вересня 2007 року та від 14 грудня 2012 року в ТОВ (ВАТ) «Чортківський цукровий завод» встановлено, що наказами по підприємству обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівникам робочих місць, зокрема, газорізальника.

Згідно Висновку Державної експертизи умов праці від 17 липня 2014 року № 3522 експертизи якості проведення атестації робочих місць з умовами праці та встановлення пільг і компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці в ТОВ «Радехівський цукор» обґрунтовано підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам робочих місць, згідно Списку № 2: «газорізальник», «електрозварник ручного зварювання».

Крім того, ОСОБА_4 є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Зібравши пакет документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся із відповідною заявою до УПФУ, однак у призначенні такої пенсії йому відмовлено, що й зумовило звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що трудовий стаж позивача на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, складає 16 років 11 місяців 21 день, а тому відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що, оскільки у період з 22 серпня 1992 року по 16 грудня 1997 року на підприємстві не проводилася атестація робочих місць, робота позивача в цей період не може визначатися як така, що дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах, а тому відповідач правильно визначив стаж роботи позивача по Списку № 2 - 11 років 11 місяців 24 дні, та обґрунтовано відмовив у призначенні пільгової пенсії.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин; надалі - Закон № 1788) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 року № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

В той же час, відповідно до пункту 5 вказаного Порядку в разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками № 1 чи № 2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації.

Як зазначено вище, відповідно до висновків Державної експертизи умов праці щодо якості проведення атестації робочих місць за умовами праці (від 25 грудня 2002 року, від 03 вересня 2007 року та від 14 грудня 2012 року) в ТОВ (ВАТ) «Чортківський цукровий завод» встановлено, що наказами по підприємству обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівникам робочих місць, зокрема, газорізальника. Також, згідно висновку Державної експертизи умов праці від 17 липня 2014 року № 3522 експертизи якості проведення атестації робочих місць з умовами праці та встановлення пільг і компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці в ТОВ «Радехівський цукор» обґрунтовано підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам робочих місць, згідно Списку № 2: «газорізальник», «електрозварник ручного зварювання».

За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 22 серпня 1992 року по 16 грудня 1997 року з огляду на відсутність атестації робочого місця «газорізальник» та, відповідно, відсутність підстав для задоволення позову, є помилковим.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року скасувати.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: