Справа № 812/470/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/470/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чиркіна С.М.,

за участі секретаря - Михальченко Д.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Марківському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Марківському районі Луганської області (далі - Третя особа) про визнання неправомірною відмови голови ліквідаційної комісії Марківського РВ ГУМВС України у Луганській області у обчисленні, нарахуванні та виплаті винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць, за період з 19.07.2014 по 03.08.2015 в сумі 180148,75 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що з 15.09.2003 він проходив службу в органах внутрішніх справ та наказом № 35 о/с від 03.08.2015 його було звільнено з органів внутрішніх справ за п.63 "є" (за порушення дисципліни).

В період з 19.07.2014 по 03.08.2015 Позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, тому вважає, що за період з 19.07.2014 по 31.12.2014 йому повинні були нарахувати та виплатити суму винагороди за участь в АТО в розмірі 16277,45 грн., а за період з 01.01.2015 по 03.08.2015 не нарахували та не виплатили грошову винагороду за безпосередню участь в АТО на суму 1871,30 грн.

Просив визнати неправомірною відмову голови ліквідаційної комісії Марківського РВ ГУМВС України у Луганській області у обчисленні, нарахуванні та виплаті винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць, за період з 19.07.2014 по 03.08.2015 в сумі 180148,75 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії в судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі, щодо заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що Відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 25.06.2015 № 176 позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення у період часу з 19.07.2014. Наказом АТЦ при СБУ від 28.08.2015 № 240 позивач був виключений зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення, з 03.08.2015.

Відповідно до позовної заяви позивач вважає, що йому повинні нарахувати та сплатити винагороду за АТО з липня 2014 року по грудень 2014 року на загальну суму - 16277,45 грн. Але відповідно до довідки № 59/4626 від 30.05.2016 Позивач в період з 01.08.2014 по 05.09.2014 перебував у черговій відпустці, тобто в вказаний період часу фактично участі в АТО не брав. На підставі вищевикладеного, з урахуванням днів в які Позивач був фактично задіяний у заходах передбачених АТО останньому, можливе нарахування винагороди за участь в АТО за період з 19.07.2014 по 31.12.2014 у сумі - 13938,74 грн.

Крім того, відповідно до позовної заяви, Позивач вважає, що йому було не доплачено винагороду за АТО березень 2015 року на суму 1,64 грн., в травні 2015 року -3,14 грн., в серпні 2015 року - 1866,52 грн., а усього суму 1871,30 грн. Довідкою «Про нараховану та сплачену винагороду за безпосередню участь в АТО за період проходження служби у Марківському РВ ГУМВС України у Луганській області з 26.06.2014 по 31.07.2015 ОСОБА_1.» підтверджено виконання відповідачем своїх обов'язків щодо нарахування та виплати грошової винагороди за період з січня 2015 року по липень 2015 року включно.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити, справу розглянути без участі представника відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно наказу ГУ МВС України у Луганській області № 35 о/с від 03.08.2015 Позивача було звільнено з органів внутрішніх справ за п.63 "є" (за порушення дисципліни) (а.с.11).

Відповідно до довідки ГУ МВС України у Луганській області від 06.07.2015 №ВДЗ/6802/А в період з 19.07.2014 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (а.с.12).

З довідок Ліквідаційної комісії Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 11.04.2016 № 59/3282, №59/3283 (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_1 за 2014 рік не нараховувалась та не виплачувалась винагорода за участь в АТО, за 2015 рік нараховано та сплачено в розмірі 21686,03 грн.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України "Про міліцію" форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

У відповідності до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України від 20.03.2003 № 638-IV "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція (далі - АТО) - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Так, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Вказана постанова регулює розмір та порядок перерозподілу видатків державного бюджету для виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови (діючої на момент виникнення спірних правовідносин) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Відповідно до п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 р. № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачу за період з липня по грудень 2014 року не нараховувалась та не перераховувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції.

З викладеної норми п.2. постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 та довідок Ліквідаційної комісії Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 11.04.2016 № 59/3282, №59/3283 (а.с.9) ОСОБА_1 за 2014 рік не нараховувалась та не виплачувалась винагорода за участь в АТО, за 2015 рік нараховано та виплачено у сумі 21686,03 грн.

Відповідно до довідки Ліквідаційної комісії Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області №59/4626 від 30.05.2016 ОСОБА_1 в період з 01.08.2014 по 05.09.2014 перебував у черговій відпустці за 2014 рік; з 01.01.2015 по 03.08.2015 в черговій відпустці не перебував, в період з 01.01.2014 по 03.08.2015 на лікарняному не перебував.

З урахуванням фактичної участі в антитерористичній операції Позивачу не нарахували та не виплатили наступні суми:

за 12 днів липня 2014 року - 1161,29 грн. (3000 грн. : 31 день = 97,00 грн. х 12 днів);

за серпень 2014 року - 0,00 грн. (позивач перебував у відпустці з 01.08.2014-05.09.2014);

за 25 днів вересня 2014 року - 2500,00 грн. (3000 грн. : 30 день = 100 грн. х 25 днів);

за жовтень 2014 року - 3000 грн.;

за листопад 2014 року - 3274,37 грн;

за грудень 2014 року - 4003,08 грн;

усього загальна сума складає 13938,74 грн.

В своїх заперечення відповідач зазначає, що наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 №158 був виданий по закінченню бюджетного періоду, а тому відповідач по справі був позбавлений можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період. Для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат, тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою.

Суд не приймає посилання представника відповідача на відсутність у ліквідаційної комісії видатків на виплату Позивачеві винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, оскільки Європейський Суд з прав людини у справі "Кечко проти України" зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.2 наказу від 23.07.2014 №719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України".

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Згідно до вимог ст.2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входять: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

На підставі викладеного, сума винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях, встановлених п.2. постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимоги Позивача щодо визнання неправомірною відмови Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії у виплаті ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць, за період з 19.07.2014 по 31.12.2014 підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнання неправомірною відмови Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії у виплаті ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць, за період з 01.01.2015 по 03.08.2015 не підлягають задоволенню, оскільки усі належні суми були нараховані та сплачені.

При даних спірних правовідносинах суд для правильного та повного захисту порушеного права Позивача, реалізуючи наданні ч. 2 ст. 11 КАС України повноваження, вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та стягнути з Відповідача на користь Позивача винагороду за безпосередню участі в антитерористичній операції за період з 19.07.2014 по 31.12.2014 у розмірі 13938,74 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи те, що на користь Позивача підлягають стягненню суми з Відповідача за період з 19.07.2014 по 31.12.2014 винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, то суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення на користь Позивача суми грошового забезпечення за один місяць, а саме: за грудень 2014 року у розмірі 4003,08 грн.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Марківському районі Луганської області про визнання дій неправомірними - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову голови ліквідаційної комісії Марківського РВ ГУМВС України у Луганській області у обчисленні, нарахуванні та виплаті винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць, за період з 19.07.2014 по 31.12.2014 в сумі 13938,74 грн.

Стягнути з Марківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 за період з 19.07.2014 по 31.12.2014 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, а саме: за 12 днів липня 2014 року - 1161,29 грн.; за 25 днів вересня 2014 року - 2500,00 грн.; за жовтень 2014 року - 3000 грн.; за листопад 2014 року - 3274,37 грн; за грудень 2014 року - 4003,08 грн; загальна сума складає 13938,74 грн. (тринадцять тисяч дев'ятсот тридцять вісім гривень 74 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць, а саме: за грудень 2014 року у розмірі 4003,08 грн. (чотири тисячі три грн. 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову в повному обсязі складено та підписано 13 червня 2016 року.

Суддя С.М. Чиркін