Справа № 390/503/16-а
Суддя: Квітка О. О.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/503/16-а

Провадження № 2-а/390/5/16

14.06.2016 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді - Квітки О.О.,

при секретарі - Шматковій А.І.,

за участю представників позивача - Михайлової С.В., Голубенка О.Д.,

представника відповідача - Тегзи Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України до Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про визнання незаконними актів органу місцевого самоврядування,

встановив:

Державне підприємство «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України звернулося до суду із адміністративним позовом до Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, в якому просило визнати протиправним Рішення 2-ї сесії сьомого скликання Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року №22 «Про нову редакцію рішення № 422 40-ї сесії шостого скликання від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю» та скасувати його; визнати протиправним Рішення 40-ї сесії 6-го скликання Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 422 від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю» та скасувати його. Свої вимоги аргументувало тим, що у лютому 2016 року, під час подання до територіальних органів ДФС в Кіровоградській області декларації по сплаті земельного податку за ділянку, яка знаходиться в постійному користуванні ДП «Кіровоградській КХП №2» (надалі - Підприємство), що розташована в с. Шостаківка Кіровоградського району Кіровоградської області, стало відомо, що ставка податку за земельні ділянки для юридичних осіб становить 5% від їх нормативної грошової оцінки яких проведено. Така норма міститься в Рішенні другої сесії сьомого скликання Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року №22 «Про нову редакцію рішення № 422 40-ї сесії шостого скликання від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю». Підприємство вважає, що ці рішення є такими, що суперечить чинному податковому законодавству, як регуляторні акти органу місцевого самоврядування прийняті з порушенням ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», що у свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів позивача. Так, встановлення розміру ставки у 5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок яких проведено не відповідає нормам Податкового кодексу України. Миколаївською сільською радою, як регуляторним органом не були оприлюднені проекти Рішень № 422 та №22, наслідком чого стало порушення прав Позивача подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю та інші права визначені ст. 6 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт і порушення процедури його прийняття. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, у зв'язку з прийняттям відповідного акта, прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

В судовому засіданні представники позивача Михайлова С.В., Голубенко О.Д. просили позов задовольнити з вищезазначених підстав.

В судовому засідання представник відповідача Тегза Ю.М. проти позову заперечував, пояснив, що у рішенні Миколаївської сільської ради № 422 від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю» йдеться про податок на землю, про те, хто є платниками цього податку, про встановлені ставки такого податку для різних суб'єктів господарювання, у тому числі для фізичних та юридичних осіб. Також в рішенні йдеться про порядок обчислення плати за землю, про податковий період, за який нараховується податок, строки сплати такого податку, про пільги щодо сплати податку на землю та таке інше. У пункті 1 рішення № 422 після перерахування ставок податку для різних суб'єктів та перед «порядком обчислення плати за землю» прямо вказано, що «Ставка податку встановлюється у розмірі - 3% (не більше 12 відсотків) від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності). Тобто, у частині 1 рішення № 422 прямо вказано, що 3-х відсотковий розмір податку не стосується суб'єктів господарювання державної і комунальної власності. Таким чином, цей розмір податку не стосується Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2». У рішенні Миколаївської сільської ради Кіровоградського району № 22 від 21.12.2015 «Про нову редакцію рішення № 422 40-ї сесії шостого скликання від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю»», а саме у розділі «Ставки податку для юридичних осіб» зазначено, що ставки податку за земельні ділянки встановлюються від їх нормативної грошової оцінки, зокрема за землі промисловості, транспорту і зв'язку - 5%. Далі зазначено «Ставка податку встановлюється у розмірі 3% від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної власності). Слід відмітити, що земельна ділянка Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» перебуває у нього в постійному користуванні, тобто повністю відповідає вищевказаному абзацу рішення сільської ради. Вислів - «Крім державної та комунальної власності» у рішенні стосується усіх ставок та суб'єктів, які перераховані перед цим висловом. Таким чином, встановлені ставки податку за землю у рішеннях сільської ради № 422 від 20.01.2015 та № 22 від 21.12.2015 повністю відповідають ст. 274 Податкового кодексу України, а доводи позивача є надуманими та не відповідають дійсності. Миколаївською сільською радою Кіровоградського району рішення № 422 від 20.01.2015 та рішення № 22 від 21.12.2015 були оприлюднені на сайті Кіровоградської районної ради та у інформаційному віснику в приміщенні Миколаївської сільської ради. Таким чином, дії Миколаївської сільської ради Кіровоградського району при обговоренні, аналізуванні, прийнятті та опублікуванні рішень № 422 від 20.01.2015 та № 22 від 21.12.2015 повністю відповідають чинному законодавству України, а доводи позивача є надуманими та взагалі не можуть бути взяті до уваги, так як ці рішення ніяким чином його не стосуються та права позивача не порушують. Крім того, з метою усунення таких непорозумінь у подальшому, 27.04.2016 Миколаївська сільська рада Кіровоградського району на 5-й сесії 7-го скликання прийняла рішення № 63 «Про внесення змін у рішення № 422 40-ї сесії 6-го скликання від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю»», яким внесла зміни у рішення № 422 від 20.01.2015 та доповнила його словами «Для державної форми власності ставка податку встановлюється у розмірі 1% від їх нормативної грошової оцінки».

Заслухавши пояснення представників позивача, та представника відповідача, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

Згідно із довідкою про використання земель на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 20.01.2016 ДП «Кіровоградський КХП № 2» має в користуванні на території Миколаївської сільської ради 11,23 га землі в постійному користуванні (а.с. 8).

Відповідно до інформації про використання земель по Кіровоградському району Кіровоградської області від 28.01.2016 нормативна грошова оцінка 1 га земель, на якому розміщено ДП «Кіровоградський КХП №2», складає 922 723,52 га. (а.с. 15).

У відповіді голови Кіровоградської районної ради Кіровоградської області №01-20-117/1 від 14.03.2016 зазначено, що рішення 40-ї сесії 6-го скликання Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 422 від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати на землю» та рішення 2-ї сесії 7-го скликання Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіроовградської області № 22 від 21.12.2015 «Про нову редакцію рішення № 422 40-ї сесії 6-го скликання від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати на землю» були розміщені на сайті Кіровоградської районної ради 29 лютого 2016 року. (а.с.20).

З рішення Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 422 від 20.01.2015 вбачається, що платниками податку на майно в частині плати на землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі. Ставка податку на земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі від їх нормативної грошової оцінки, а саме: рілля 1,0%, сіножаті 0,02%, пасовища 0,02%, багаторічні насадження 0,02%, для потреб лісового господарства 0,1%, водний фонд 1,0%, житловий фонд 0,1%, землі промисловості 3,0%, землі комерції 3,0%, садові товариства 1,0%, інші землі 1,0%. Ставка податку встановлюється у розмірі 3 % (не більше 12 відсотків) від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності). (а.с. 32-37).

В рішенні Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 22 від 21.12.2015 зазначено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі від їх нормативної грошової оцінки - землі промисловості, транспорту, зв'язку -5 % (а.с. 38-45).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

В силу ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 за № 7-рп/2009 дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні акти, до яких належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Аналіз правових норм, викладених в ч. 11, 12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» в нерозривному взаємозв'язку з положеннями Конституції України та вищезгаданого рішення Конституційного суду України, свідчить про те, що оскаржувані рішення Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області є офіційним письмовим документом, прийнятим ним у визначеній законодавством формі, спрямовані на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, які поширюють свою дію на невизначене коло осіб, і призначені для неодноразового застосування, тобто за своїми ознаками є нормативно-правовим актом.

Приписи Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» в частині визначення строків оприлюднення регуляторного акту не містять жодних виключень, містять пряму заборону щодо прийняття таких актів у випадку порушення процедури оприлюднення.

Так, норма ст.36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» передбачає заборону для прийняття регуляторного акту у випадку не оприлюднення проекту самого рішення, незалежного від оприлюднення аналізу регуляторного впливу.

Суд вважає, що відповідачем порушено принципи державної регуляторної політики України (ст.4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»), які встановлюють прозорість та врахування громадської думки, відкритість дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Доказів оприлюднення проектів оскаржуваних рішень відповідачем взагалі суду не представлено, що свідчить про їх відсутність. Наведене свідчить про те, що суб'єкт владних повноважень грубо проігнорував вимоги закону щодо процедури ухвалення регуляторних актів.

З огляду на той факт, що оскаржувані рішення є регуляторними актами, та їх проекти не оприлюднювались, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не дотримано визначених законом процедур, що в силу ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» перешкоджало прийняттю оскаржуваних рішень.

Ухваливши рішення про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його з цих підстав нечинним, суд у порядку, визначеному частиною 11 статті 171 КАС України, повинен зобов'язати орган, який видав оскаржуваний акт, невідкладно опублікувати резолютивну частину постанови суду у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

На підставі ст. 11, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про доступ до публічної інформації», ст. ст. 9, 36 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», рішення Конституційного Суд України № 7-рп/2009 від 16.04.2009, ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 2,3, 8, 9, 11, 12, 71, 159, 160, 162, 163, 167, 171 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України до Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про визнання незаконними актів органу місцевого самоврядування - задовольнити.

Визнати протиправним Рішення 2-ї сесії сьомого скликання Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року №22 «Про нову редакцію рішення № 422 40-ї сесії шостого скликання від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю» та скасувати його.

Визнати протиправним Рішення 40-ї сесії 6-го скликання Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 422 від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю» та скасувати його.

Зобов'язати Миколаївську сільську раду Кіровоградського району Кіровоградської області невідкладно опублікувати резолютивну частину постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року у виданні, в якому було офіційно оприлюднено рішення Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №22 від 21 грудня 2015 року «Про нову редакцію рішення № 422 40-ї сесії шостого скликання від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю»; № 422 від 20.01.2015 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю», після набрання постановою законної сили.

Стягнути з Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області на користь Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка