Справа № 808/6221/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 рокусправа № 808/6221/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргуУповноваженої особи Фонду гарантування вкладівфізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» Славкіної М.А. на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015року

у адміністративній справі № 808/6221/15 за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладівфізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» Славкіної М.А. та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності суб'єкту владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_3,визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «ВіЕйБі Банк»; за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 292,32 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем по справі з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, у зв'язку з чим просить його скасувати, та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2014 року між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір № 851905/2014 (а.с.8), предметом якого є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НВУ» в національній валюті України на строк 13 (тринадцять) місяців з дня укладення Договору, з щомісячною виплатою процентів.

Відповідно до п. 1.2-1.3 Договору від 06.10.2014 № 851905/2014 Банк відкриває на ім'я Вкладника поточний рахунок № НОМЕР_1, код банку 380537. На цей рахунок-кореспондент Банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу. Нараховані проценти за збереження Вкладу з капіталізацією процентів Банк перераховує на Рахунок. Сума початкового вкладу - 200 000,00 грн. Згідно з п. 1.5 Договору від 06.10.2014 № 851905/2014 стандартна процентна ставка за вкладом становить 25,15%.

07.10.2014 року на виконання умов Договору від 06.10.2014 року № 851905/2014 з поточного рахунку ОСОБА_4 на вкладний рахунок позивача було перераховано кошти у розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.10.2014 № 298975 (а.с.10). Отже, позивач набув статус вкладника ПАТ «ВіЕйБі Банк».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією третьої особи було прийнято рішення № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією третьої особи 20.03.2015 року було прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Зокрема, було вирішено з 20.03.2015 розпочати процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з відшкодуванням з боку третьої особи коштів за вкладами фізичних осіб та, відповідно, призначено Славкіну М.А. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно (а.с.47).

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією третьої особи рішення від 20.03.2015 року № 63 про початок ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», третя особа з 04.02.2015 розпочала виплати коштів вкладникам даного банку.

10.02.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено заяву, в якій заявлялася вимога про повідомлення причин не внесення його до переліку осіб, яким здійснюються виплати з 04.02.2015 року та про включення його до зазначеного переліку, і виплатити коштів за вказаними договорами та рахунками (а.с.12), у відповідь на що відповідач листом від 28.04.2015 № 20-9512 повідомив позивача про те, що на підставі постанови Правління НБУ від 03.10.2014 року № 631/БТ було встановлено обмеження діяльності ПАТ «ВіЕйБі Банк» в частині недопущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується сума відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб Фонду, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.Також відповідачем було зазначено, що використання коштів, які знаходяться на рахунках позивача, обмежено, оскільки є підстави вважати, що ним була проведена низка операцій, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб третьою особою, тому з даного приводу ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся з заявою до правоохоронних органів про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.13).

Повторно позивачем направляв відповідачу 08.04.2015 року заяву, в якій просив повідомити причини не внесення його до переліку осіб, яким здійснюються виплати з 27.03.2015 р. та вимагав включити його до зазначено переліку і виплатити кошти за вказаними договорами та рахунками (а.с.14), у зв'язку з чим відповідач надав позивачу відповідь листом від 18.05.2015 № 20-10874 ідентичним змістом раніше направленого на адресу позивача листа від 28.04.2015 № 20-9512 (а.с.15).

До третьої особи з відповідною заявою позивач звертався 07.04.2015 р., в якій просив повідомити причину не внесення його до переліку осіб, яким здійснюються виплати з 27.03.2015 року, та включити його до зазначено переліку, і виплатити кошти за вказаними договорами та рахунками, на що третя особа листом від 06.07.2015 № 02-036-22084/15 повідомила позивача, що в Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок третьої особи за договором банківського вкладу від 06.10.2014 № 851905/2014, наданому відповідачем, інформація про вклади позивача взагалі відсутня (а.с.18).

Судом першої інстанції також було встановлено, що постановою слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції Харкевича Ю.І. 26.06.2015 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005550 від 15.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення; відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.22-24).

Виходячи з вищенаведених обставин, при оцінці правомірності дій відповідача по не включенню позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок третьої особи за договором банківського вкладу від 06.10.2014 року № 851905/2014, суд першої інстанції виходив з положень ч.ч.1, 2 ст.4, ч.3 ст.12, ст.26 ст.27 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VІ, які за висновком суду свідчать про те, що позивач як вкладник ПАТ «ВіЕйБі Банк» набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів третьої особи в межах граничного розміру відшкодування коштів, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок третьої особи за договором банківського вкладу від 06.10.2014 № 851905/2014, оскільки у відповідача були відсутні достатні правові підстави для не включення позивача до вказаного Переліку вкладників, а доводи відповідача не спростовують цих висновків суду. Не прийняття до уваги посилання відповідача на постанову Правління НБУ від 03.10.2014 року № 631/БТ як правову підставу не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок третьої особи за договором банківського вкладу від 06.10.2014 № 851922/2014, суд мотивував тим, що її дія за колом осіб стосується виключно діяльності банківської установи та безпосередньо її працівників, а не вкладників банку чи інших осіб, а постановою слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції Харкевича Ю.І. було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005550 від 15.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення..

Вирішуючи питання щодо зобов'язання відповідача включити позивача в межах гарантованої суми до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок третьої особи, суд першої інстанції спираючись на положення п.6 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, дійшов висновку, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі пункту 6 розділу III Положення - є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому з урахуванням наданої відповідної оцінки бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, визнав за необхідне зобов'язати відповідача включити позивача в межах гарантованої суми до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок третьої особи відповідної суми депозиту та нарахованих відсотків, що обліковуються за договором банківського вкладу (депозиту) від 06.10.2014 року № 851905/2014 та надати третій особі додаткову інформацію про позивача для внесення його даних до Загального реєстру вкладників ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів третьої особи.

Оцінивши за правилами ст.86 та ст.195 КАС України правову позицію суду першої інстанції у цій справі, доводи апеляційної скарги відповідача, та надані сторонами до матеріалів справи докази, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначає Закон України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-III в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Закон № 2121-III).

Згідно зі статтею 66 Закону № 2121-III однією з форм регулювання банківської діяльності є нагляд Національного банку України за діяльністю банків.

Відповідно до статті 67 Закону № 2121-III метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках.

Наглядова діяльність Національного банку України охоплює всі банки, їх відокремлені підрозділи, афілійованих та споріднених осіб банків, банківські групи, учасників банківських груп на території України та за кордоном, установи іноземних банків в Україні, а також інших юридичних та фізичних осіб у частині дотримання вимог цього Закону щодо здійснення банківської діяльності.

При здійсненні банківського нагляду Національний банк України має право вимагати від банків та їх керівників, банківських груп, учасників банківських груп усунення порушень банківського законодавства, виконання нормативно-правових актів Національного банку України для уникнення або подолання небажаних наслідків, що можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених таким банкам, або завдати шкоди належному веденню банківської діяльності. У разі якщо Національний банк України при здійсненні банківського нагляду дійшов висновку, що система управління ризиками банку є неефективною та/або неадекватною, банк зобов'язаний на вимогу Національного банку України невідкладно розробити та подати на погодження Національному банку України відповідний план заходів, спрямованих на усунення недоліків.

Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленими статтею 73 цього Закону. Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

У разі відкликання у банку банківської ліцензії Національний банк України повідомляє про це відповідні органи банківського нагляду інших держав, в яких банк мав філії або кореспондентські та інші рахунки.

Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Як передбачено статтею 73 Закону № 2121-III у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Статтею 75 Закону № 2121-III визначено порядок віднесення банку до категорії проблемних.

Так, Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних за умови його відповідності хоча б одному з таких критеріїв:

1) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків:

- щоденного розміру регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України мінімального розміру регулятивного капіталу - п'ять і більше разів та/або

- значення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України нормативного значення цього нормативу - два і більше разів;

2) банк не виконав вимогу вкладника або іншого кредитора, строк якої настав п'ять і більше робочих днів тому, та/або встановлено факти не відображення в бухгалтерському обліку документів клієнтів банку, що не виконані у строк з вини банку;

3) системне порушення банком законодавства, що регулює питання запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму;

4) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків значення хоча б одного з нормативів ліквідності нижче мінімальних нормативних значень, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України, що розраховуються:

- за щоденними розрахунками - п'ять і більше разів;

- щодекади - два і більше разів;

4.1) обсяг негативно класифікованих активів банку (крім санаційного) становить 40 відсотків і більше загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України;

5) систематичне незабезпечення ефективності функціонування та/або адекватності системи управління ризиками, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Проблемний банк у строк до 180 днів зобов'язаний привести свою діяльність у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Проблемний банк зобов'язаний у строк до семи днів повідомити Національний банк України про заходи, які він вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, та на вимогу Національного банку України повідомляти його про хід виконання цих заходів.

Національний банк України протягом 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних має право прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура віднесення банку до категорії неплатоспроможних міститься в статті 76 Закону № 2121-III, відповідно до вимог якої Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі, зокрема невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Національний банк України не здійснює банківський нагляд за банком, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, здійснюється ліквідація, крім отримання звітності в установленому Національним банком України порядку.

Національний банк України поновлює банківський нагляд за банком у день отримання рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення повноважень куратора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з приведенням діяльності банку у відповідність із вимогами банківського законодавства України щодо дотримання нормативів капіталу та ліквідності.

Відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку передбачені статтею 77 Закону № 2121-III, згідно із якою банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

Враховуючи викладене вище, при вирішенні вказаної справи судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Правління Національного банку України розглянувши пояснювальну записку Генерального департаменту банківського нагляду про необхідність віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії проблемних, а також інформацію, викладену в доповідній записці Департаменту прудеційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду від 01 жовтня 2014 року № В/47-108/55526, яка була складена за результатами безвиїзного банківського нагляду за діяльністю банку, було прийнято постанову № 631/БТ від 03 жовтня 2014 року про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії проблемних строком на 180 днів (а.с.52-56), яким для стабілізації діяльності банку та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови до кінця строку (180 днів), було установлено для банку обмеження щодо: проведення будь-яких активних операцій з інсайдерами та пов'язаними особами; … проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Окрім цього, як було встановлено під час розгляду вказаної справи, постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 року № 123 у ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія звертає увагу на те, що станом на час укладення між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» договору № 851905/2014 від 06.10.2014 року про розміщення вкладника в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НВУ» в національній валюті України, відкриття Банком на ім'я позивача поточного рахунку № НОМЕР_1, і перерахування з поточного рахунку ОСОБА_4 на вкладний рахунок позивача коштів у розмірі 200 000,00 грн., ПАТ «ВіЕйБі Банк» постановою Правлінням Національного банку України від 03.10.2014 року № 631/БТ було віднесено до категорії проблемних, і відповідно ПАТ «ВіЕйБі Банк» не мав права проводити операції по рахунку ОСОБА_4, а відповідач по справі діючи у відповідності до вимог п.п.3 п.2 ст. 37 Закону №4452-VI, мав усі правові підстав обмежити операції за рахунками позивача з метою з'ясування наявності чи відсутності порушення зазначених вище обмежень.

За вказаних вище обставин, та виходячи з визначення поняття бездіяльності суб'єкта владних повноважень, де бездіяльність - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, ненадання допомоги працівниками міліції, не оприлюднення нормативно-правового акта тощо), судова колегія визнає неспроможними посилання позивача на протиправну бездіяльність відповідача, оскільки останнім на виконання вимог ст.38 Закону №4452-VI, відповідачем в даному спірному випадку було вчинено усі визначені вказаним законом дії по перевірці правочинів (в т.ч. договорів), вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених законом.

Так відповідно до ст.26 Закону №4452-VI, Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, та прописаного в ст.27 Закону №4452-VI Порядку визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідачем було складено перелік вкладників та визначено розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" містить імперативну норму, якою в обов'язковому порядку зобов'язує уповноважену особу Фонду забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними.

Тимчасова адміністрація ПАТ "ВіЕйБі Банк" має право тимчасово у відповідності до п.п. 3 п. 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Судова колегія зазначає, що про обмеження використання коштів на рахунках позивача останньому було відомо, що убачається з вищезгаданих листів Уповноваженої особи Фонду від 28.04.2015 р., № 20-9512 від 18.05.2015 № 20-10874, і листів відповідача № 03/1-13790 від 02.06.2016 р. (а.с.16), № 20-15540 від 16.06.2015 р. (а.с.20), № 03/1-20445 від 20.07.2015 р. (а.с.21), що позивачем не заперечується.

Також судовою колегією беруться до уваги виписки з протоколів засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 023/15 від 29.01.2015 року (а.с.49) та № 032/15 від 03.02.2015 р. (а.с.50-51), за змістом яких внаслідок звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття од уваги здійсненних в період з дати введення обмежень діяльності банку по рахункам фізичних осібдо дати введення тимчасової адміністрації виявлено 80 вкладників з банківськими вкладами на загальну суму 14 974 859,65 грн. з підозрою на проведення операцій в порушення Постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 року № 531-БТ, що могло призвести о збільшення загальної гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми відшкодування за вкладами фізичних осіб згідно акту № 3 від 20.02.2015 р. (до переліку якого включено також позивача по справі - а.с.57-58), у зв'язку з чим Фондом було здійснено тимчасове обмеження по рахункам та призупинення виплат.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач по цій справі не оскаржив дії Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо блокування коштів на його рахунку.

За вказаних обставин, судова колегія визнає, що оскільки кошти на рахунку позивача були заблоковані, Уповноважена особа Фонду не мала підстав до включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, тому, суд не вбачає протиправної бездіяльності зі сторони Уповноваженої особи Фонду.

Крім того, Уповноважена особа Фонду в листах, надісланих на ім'я позивача, та в запереченнях на позовну заяву зазначала, що угода між ОСОБА_3 та ПАТ "ВіЕйБі Банк" була укладена після 03 жовтня 2014 року, а саме: 06.10 2014 року не шляхом внесення грошових коштів самим вкладником, а внаслідок розміщенняОСОБА_4., після розірвання угоди на суму 2 600 00,00 грн., частину своїх грошових коштів на рахунки третіх осіб, в такому розмірі, щоб не перевищити граничний розмір відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, і тим самим залучення ОСОБА_4 коштів на банківський вклад №851925/2014, який належить позивачу, тому є підстави вважати угоду між ОСОБА_3 та ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладеною з порушенням вимог, що були встановлені Національним Банком України в Постанові Правління Національного банку України від 03 жовтня 2014 року №631/БТ.

Крім того, судова колегія не погоджується з рішення суду першої інстанції про зобов'язання Уповноваженої особу Фонду включити позивача до переліку вкладників ПАТ "ВіЕйБі Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після складення та затвердження такого переліку вкладників.

В той же час, відповідно до п. п. 6, 12 р. ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Крім того, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

В той же час, враховуючи, що в уповноваженої особи були відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників, так як кошти на рахунку позивача були заблоковані, і, як наслідок, зазначене не було вчинено, то позовна вимога про зобов'язання Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ "ВіЕйБі Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, задоволенню не підлягає, оскільки, як убачається з матеріалів справи, підстави для зазначеного відсутні.

Судова колегія визнає також безпідставним посилання суду першої інстанції на постанову слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції Харкевича Ю.І. 26.06.2015 року якою було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005550 від 15.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення; відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.22-24), оскільки у вказаній постанові йдеться про відсутність ознаків злочину в діях ОСОБА_6, яким в жовтні 2014 року після розірвання депозитного договору з ПАТ "ВіЕйБі Банк" були перераховані грошові депозитні кошти частинами на рахунки своїх батьків, колишньої дружини та знайомого, і взагалі не згадуються обставини щодо розміщення гр.ОСОБА_4 частини своїх грошових коштів на рахунки третіх осіб (в тому числі і позивача по цій справі) в такому розмірі, щоб не перевищити граничний розмір відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, і тим самим залучення ОСОБА_4 коштів на банківський вклад №851925/2014 який належить позивачу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2016 року було відстрочено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіній М.А. сплату судового збору до ухвалення рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Підсумовуючи вищенаведені фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3, у зв'язку з чим визнає висновки суду першої інстанції помилковими, що призвело постановлення необґрунтованого рішення у цій справі, та є підставою для його скасування з прийняттям у справі іншого рішення про відмову узадоволені вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198,ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» Славкіної М.А. - задовольнити

Постанову Запорізького окружного адміністративного судувід 22 жовтня 2015 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» Славкіної М.А. та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності суб'єкту владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Судовий збір стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» Славкіної М.А. на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ, код банку отримувача (МФО): 805012, рахунок отримувача: 1004, код класифікації доходів бюджету: 22030101), в розмірі 2143,68 грн. (дві тисячі сто сорок три гривні 68 копійок).

ПостановаДніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський