Справа № 820/32/16
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 р.Справа № 820/32/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача: Петрова О.Г.,

представників відповідача: Жупанас Є.В., Ємець О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2016р. по справі № 820/32/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Філіп Морріс Україна", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 13.07.2015р. №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2016р. адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 13 липня 2015 року №.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне та неправильне встановлення судом першої інстанції обставин справи.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу, вказував, що вважає подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, а оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції при прийнятті постанови правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідача підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивач вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просив залишити його без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС у відповідності до п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України та наказів Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.05.2015р. №264 та від 27.05.2015р. №276 проведено документальну позапланову виїзну перевірку.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 26.06.2015р. №16/28-09-42-10/00383231 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" (код ЄДРПОУ- 00383231) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток підприємства за 2014р. та з ПДВ: по взаємовідносинам з ТОВ "Мейнстрім" (код ЄДРПОУ - 32913258) за жовтень 2014р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за листопад 2014р., січень 2015р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за січень 2015р., по взаємовідносинам з ТОВ "Брайтс діджитал комунікейшнс" (код ЄДРПОУ - 38291412) за грудень 2014р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за грудень 2014р., по взаємовідносинах з ПП "Центро-строй" (код ЄДРПОУ - 33122206) за грудень 2014р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за грудень 2014р., по взаємовідносинам з ТОВ "Будсоюз" (код ЄДРПОУ - 30428408) за грудень 2014р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за грудень 2014р." (т. 1 а. с. 22-67).

Висновками вказаного акта перевірки відповідачем встановлено наступні порушення:

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту за грудень 2014р. у розмірі 280298,85 грн.;

- п. 200.2 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за грудень 2014р. на суму 280298, 85 грн. Так, позивачем за висновками акта перевірки занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на суму 280298,85 грн. за грудень 2014р. - 280298,85 грн.

За результатами висновків акта від 26.06.2015р. №16/28-09-42-10/00383231 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.07.2015р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ у розмірі 420448, 50 грн. (т. 1 а. с. 68).

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015р. № позивач скористався правом на оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, шляхом подання до контролюючого органу скарг, за результатами якого прийнято рішення №22627/10/2810104-33 від 02.10.2015р. про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу платника податків без задоволення (т.1 а.с. 70-74). Крім того, позивач направив скаргу на податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України, яке рішенням від 11.02.2015р. за №26400/6/94-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги залишено без змін, а скарга - без задоволення (т.1 а.с. 75-78).

Судовим розглядом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки щодо не підтвердження факту виконання робіт ТОВ "Абріс-дизайн" на адресу ПП "Центро-строй" та ТОВ "Будсоюз" та в свою чергу ПП "Центро-строй" та ТОВ "Будсоюз" на адресу ПрАТ "Філіп Морріс Україна", а отже, такі роботи не постачались та не надавались. У зв'язку з чим первинні документи не мають юридичної сили. Висновок контролюючого органу щодо не підтвердження факту виконання робіт на ланці ґрунтується на наявній у контролюючого органу податковій інформації від 15.05.2015р. №1632/7/20-31-22-03-12 щодо ТОВ "Абріс-дизайн", код ЄДРПОУ- 33900957, звітні періоди декларування ПДВ грудень 2013р. та жовтень 2014р. - січень 2015р. з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами за період з 01.12.2013р. по 31.12.2013рр та з 01.10.2014р. по 31.01.2015р.

З акту перевірки вбачається, що відповідачем здійснювалась перевірка господарських операцій позивача з його контрагентами - ТОВ "Мейстрім", ТОВ "Брайтс діджитал комунікейшнс", ПП "Центрстрой", ТОВ "Будсоюз" та встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ПП "Центрстрой" та ТОВ "Будсоюз".

З матеріалів справи вбачається, що позивачем укладались договори з ПП "Центро-строй" та ТОВ "Будсоюз", за якими позивач отримував від зазначених контрагентів послуги для виконання робіт в рамках будівельного проекту модернізації системи опалення з виділенням в окремі контури прямоточної вентиляційної установки та теплової завіси з підігрівом теплоносія локальними тепловими пунктами, який було розроблено на основі технічного завдання у відповідності до положень ДБН В.2.5-39:2008 "Теплові мережі", а також "Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж" від 14.02.2007р.

Так, позивачем укладено договір № РМU/10-128 від 23.11.2010р., за яким ПП "Центро-строй" (виконавець) зобов'язувався якісно і в погоджений сторонами строк виконати роботи на об'єктах ПрАТ «Філіп Морріс Україна» (замовник). Детальний опис робіт, місце проведення робіт, технічне завдання та вартість робіт вказується в специфікації до договору, яка є його невід'ємною частиною. Пунктом 2.1. сторонами визначено, що здача-приймання виконаних робіт оформлюється підписанням двостороннього акту приймання-здачі виконаних робіт. Ціна договору визначена пунктом 3.1, відповідно до якого за виконані роботи замовник сплачує виконавцю суму, вказану у відповідній специфікаціїї договору. Замовник зобов'язується сплатити роботи, виконані у відповідності до даного договору, протягом 14 календарних днів з дати рахунку-фактури виконавця, за умови отримання замовником відповідної податкової накладної, та підписання акту сторонами. Оплата здійснюється шляхом банківського переводу на рахунок виконавця, вказаний у договорі. Також, сторонами до вищевказаного договору підписано додаткову угоду №2 від 06.10.2014р., якою сторонами визначено викласти у новій редакції п.1.1 договору, а саме зазначити, що у випадку якщо вартість робіт становить менш ніж 100000,00 грн., то детальний опис робіт, адреси об'єктів, на яких здійснюються роботі, вартість робіт та інші умови виконання робіт за згодою сторін вказується у офіційних замовленнях замовника. Також п. 3.1 щодо оплати робіт Договору викладено у новій редакції.

На виконання умов укладеного Договору позивачем та ПП "Центро-строй" підписано Специфікацію № 48 від 12.08.2014р., Специфікацію № 50 від 22.09.2014р. та Специфікацію № 51 від 09.10.2014р., а також позивачем направлено замовлення № від 18.12.2014р. (т. 1 а.с. 81-82; 85-86; 93-94; 96), які стосувалися виконання робіт з модернізації систем опалення та вентиляції позивача. В таких специфікаціях сторонами було узгоджено деталізований обсяг робіт, строки та погоджену вартість робіт.

Матеріалами справи підтверджено, що сторонам за вищевказаним договором було погоджено істотні умови договору.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним розглядом, що на виконання Договору № РМU/10-128 від 23.11.2010 р. ПП "Центро-строй" виконував для позивача роботи в рамках будівельного проекту модернізації системи опалення з виділенням в окремі контури прямоточної вентиляційної установки та теплової завіси з підігрівом теплоносія локальними тепловими пунктами. В рамках даного проекту контрагентом позивача виконано роботи з модернізації систем опалення та вентиляції.

На підтвердження виконання робіт сторонами договору було підписано акти виконаних робіт: 1) по Специфікації № 48 від 12.06.2014р. сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 85 від 08.12.2014р. на суму 434415,94 грн., в т.ч. ПДВ - 72402,66 грн; 2) по Специфікації № 50 від 22.09.2014р. складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 84 від 08.12.2014р. на суму 2133780,48 грн., в т.ч. ПДВ - 355630,08 грн.; 3) по Специфікації № 51 від 09.10.2014р. сторонами було складено та підписано Акт прийому-передачі наданих послуг № 95 від 19.12.2014р. на суму 47609,93 грн., в т.ч. ПДВ - 7934,99 грн; 4) по замовленню позивача № від 18.12.2014р. складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 96 від 19.12.2014р. на суму 66621,60 грн., в т.ч. ПДВ - 11103,60 грн.

За виконані роботи ПП "Центро-строй" направлено позивачу рахунки-фактури: №57 від 08.12.2014р.; № 58 від 08.12.2014р.; № 60 від 19.12.2014 р.; № 61 від 19.12.2014 р. На підтвердження оплати робіт виконаних ПП "Центро-строй" позивачем надано до суду платіжні доручення: № 1129626 від 22.12.2014р. на суму 2133780,48 грн.; № 1129627 від 22.12.2014р. на суму 434415,94 грн.; № 1133364 від 31.12.2014р. на суму 47609,93 грн.; № 1133363 від 31.12.2014р. на суму 66621,60 грн.

Також, ПП "Центро-строй" виписано податкові накладні на користь позивача: № 1 від 08.12.2014р. на суму 2133 780,48 грн., в т.ч. ПДВ - 355630,08 грн.; № 2 від 08.12.2014р. на суму 434 415,94 грн., в т.ч. ПДВ - 72402,66 грн.; № 4 від 19.12.2014р. на суму 47609,93 грн., в т.ч. ПДВ - 7934,99 грн.; № 5 від 19.12.2014р. на суму 66 621,60 грн., в т.ч. ПДВ - 11 103, 60 грн.

Судовим розглядом встановлено, що податкові накладні оформлені належним чином та відповідно до вимог ст. 201 ПК України.

Також, позивачем та контрагентом ТОВ "Будсоюз" укладено 14.07.2009р. договір № 509-031Н, за яким ТОВ "Будсоюз" (виконавець) зобов'язувався виконати якісно і в погоджений сторонами строк роботи на об'єктах позивача (замовник). Детальний опис робіт, місце проведення робіт, технічне завдання та вартість робіт вказується в специфікації до договору, яка є його невід'ємною частиною. Пунктом 2.1. сторонами визначено, що здача-приймання виконаних робіт оформлюється підписанням двостороннього акту приймання-здачі виконаних робіт. Ціна договору визначена пунктом 3.1, відповідно до якого за виконані роботи замовник сплачує виконавцю суму, вказану у відповідній специфікаціїї договору . Замовник зобов'язується сплатити роботи, виконані у відповідності до даного договору, протягом 14 календарних днів з дати рахунку-фактури виконавця, за умови отримання замовником відповідної податкової накладної, та підписання акту сторонами. Оплата здійснюється шляхом банківського переводу на рахунок виконавця, вказаний у договорі.

На виконання укладеного договору позивачем та ТОВ "Будсоюз" було підписано Специфікацію №13 від 03.11.2014р. та Специфікацію № 14 від 12.12.2014р., які стосувалися виконання робіт з реконструкції нежитлових будівель позивача за адресою: м. Харків, вул. Калініна, 85. В таких специфікаціях сторонами узгоджено деталізований обсяг робіт, строки та погоджену сторонами вартість робіт.

Судовим розглядом встановлено, що виконавцем за договором виконано договірні зобов'язання та сторонами підписано акти виконаних робіт: по Специфікації № 13 від 03.112014р. складено та підписано акт №23 виконаних робіт по реконструкції нежитлових будівель позивача розташованою за адресою: вул. Калініна, 85 на суму 214145,59 грн., в т.ч. ПДВ - 35690,93 грн.; по Специфікації № 14 від 05.12.2014р. складено та підписано акт № 24 виконаних робіт по реконструкції нежитлових будівель позивача по вул. Калініна, 85 на суму 119580,00 грн., в т.ч. ПДВ -19930,00 грн.

ТОВ "Будсоюз" за виконані роботи направлено позивачу рахунки-фактури: № СФ-0000011 від 16.12.2014р. та № СФ-0000012 від 16.12.2014р. З метою підтвердження оплати робіт виконаних контрагентом позивача ПрАТ "Філіп Морріс Україна" надано до суду платіжні доручення: 1133101 від 30.12.2014р. на суму 214145,59 грн. та № СФ-0000012 від 16.12.2014 р.

ТОВ "Будсоюз" виписано податкові накладні на користь позивача № 1 від 16.12.2014р. на суму 214145,59 грн., в т.ч. ПДВ - 35690,93 грн. та № 2 від 16.12.2014р. на суму 119580,00 грн., в т.ч. ПДВ - 19930,00 грн.

Податкові накладні оформлені належним чином та відповідно до вимог ст. 201 ПК України.

З наявних в матеріалах справи пояснень аналітика технічного відділу Рубанова Г.Н. судом встановлено, що реконструкція нежитлових приміщень позивача за адресою: вул. Калініна, 85, в м. Харкові здійснювалось як власними працівниками, так і субпідрядними організаціями, а саме: ТОВ "Виробнича компанія Стронг", КП "Харківспецпром".

Враховуючи вищевказане, судом встановлено, що між позивачем та ПП "Центрострой", ТОВ "Буд-союз" існували реальні господарські відносини, які полягали у реальному виконанні робіт за договорами по реконструкції будівлі та модернізації системи опалення. Ці господарсько-правові відносини були оформлені згідно чинного законодавства.

Зі змісту наявних в матеріалів справи пояснювальних записок працівників позивача судом встановлено, що роботи з влаштування фундаменту та монтажу пиловидаляючої систему "Donaldson" виконувались генеральним підрядником ПП "Центрострой" відповідно до проекту розробленого ПП "Сігма Інжиніринг", на підтвердження виконання до суду надано акт пуско-налагоджувальних робіт від 09.06.2015р.

Також матеріали справи містять пояснення щодо модернізації системи опалення будівель позивача, з яких встановлено, що до виконання робіт з автоматизації залучались працівники ТОВ "Елетен".

Крім того, суд зазначає, що позивачем надано до суду копії загального журналу робіт, журналу зварювальних робіт, журналу вхідного контролю матеріалів, виробів і конструкцій, журналу авторського нагляду за будівництвом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що договори між позивачаем та його контрагентами укладені відповідно до вимог діючого законодавства та відповідають вимогам законодавства. Сторони договору погодили всі істотні умови і між ними була досягнута домовленість щодо його виконання. Виконання договорів підтверджується первинними документами, тобто договірні зобов'язання фактично були виконані і оплачені позивачем, а відтак договори між позивачем та його контрагентами мають реальний характер.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до ст. 198.3 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з 198.6 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 198.2 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з ст.201.1 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України)

Колегія суддів зазначає, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Враховуючи вищевказане, позивач мав право включити до податкового кредиту грошову суму, яка обчислюється виходячи із господарсько-правових відносин з ТОВ "Будсоюз" та ПП "Центро-Строй".

Стосовно посилань відповідача на здійснення робіт за укладеними позивачем договорами іншими працівниками, які не визначені у звітах за формою 1-ДФ наданих ПП "Центрострой" до Основ'янської ОДПІ м. Харкова за ІІІ- ІV квартал 2014р. та у звітах ТОВ "Будсоюз", судом першої інстанції правомірно зазначено, що до виконання робіт контрагентами позивача також залучались працівники інших підприємств на умовах договорів підряду, субпідряду, а отже розбіжності щодо перебування зазначених відповідачем працівників не можуть слугувати підставою для визнання нікчемними господарських відносин позивача з контрагентами ТОВ «Будсоюз», ПП «Центрострой».

Стосовно посилань відповідача на податкову інформацію від 15.05.2015р. №1632/7/20-31-22-03-12 щодо ТОВ "Абріс-дизайн", код ЄДРПОУ- 33900957, звітні періоди декларування ПДВ грудень 2013. та жовтень 2014р. - січень 2015р. з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами за період з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. та з 01.10.2014р. по 31.01.2015р., колегія суддів вважає обґрунтованими наступні висновки суду першої інстанції.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією ВСУ викладеною в постановах №10/21 від 02.03.2010р., №09/05 від 13.01.2009р., №08/28 від 12.02.2008р.

Слід зазначити, що з наявної в матеріалах справи довідки від 27.03.2015р. №34/20-16-22/30428408 "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "БУДСОЮЗ", код за , щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПрАТ "Філіп Морріс Україна" , їх реальності та повноти відображення в обліку за грудень 2014р., відповідно до якої не встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від ПАТ "Філіп Морріс України", а також податкова інформація від 17.04.2015р. №3315/7/20-38-22-03-04 на запит відповідача, відповідно до якої ПП "Центрострой" за грудень 2014р. та АІС «Податковий блок» вбачається, що розбіжності по податковому кредиту та податковим зобов'язанням в розрізі контрагентів в частині завищення податкового кредиту відсутні; податкова інформація в т.ч. матеріали перевірок контрагентів по ланцюгу постачання на час дослідження відсутня.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. За таких умов, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 13.07.2015р. № не відповідає вимогам закону, що є підставою для його скасування.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 04.03.2016 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2016р. по справі № 820/32/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.