Справа № 806/5119/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" червня 2016 р. Справа № 806/5119/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Єрикаловій О.О.

за участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростишівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" лютого 2016 р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.09.2015 р. №, №, №. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що оприбуткування готівки відбулося вчасно і це підтверджено копією книги КОРО. Щодо факту не ведення в повному обсязі обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на алкогольні напої та тютюнові вироби, вказаний факт спростовується видатковою накладною №ЖТ15-000082849 від 14.09.2015 року. Крім того, законодавством не передбачено, що фізична особа-підприємець зобовязана вести облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а тому застосування фінансових санкцій є неправомірним. Також зазначила, що при підписанні акту податковою не враховані подані нею документи. Таким чином, вважає безпідставним застосування до неї штрафних санкцій, а тому просить скасувати вищевказані податкові повідомлення-рішення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.02.2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 р. № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 33678 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Коростишівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області фактичної перевірки магазину, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Коростишів, Червона площа,1 та належить суб'єкту господарювання ФОП ОСОБА_3, з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, нафтовими виробами, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом, та на підставі акту перевірки №122/02 від 18.09.2015 р. прийнято податкові повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17927,25 грн., № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10000,00 грн. та № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 34802,40 грн.

Згідно вказаних документів ФОП ОСОБА_3 в порушення Постанови КМУ від 30.10.2008 р. №957 із змінами внесеними Постановою КМУ від 17.06.2014 р. №426 реалізовано алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. на загальну суму 736,00 грн. Описано факти реалізації алкогольних напоїв за заниженими цінами у додатку №1 до акту перевірки.

Також встановлено факт незабезпечення своєчасного оприбуткування готівкової виручки в повному обсязі в день надходження на загальну суму 3585,45 грн., в розділі №2 "Облік руху готівки та суми розрахунків" в Книзі обліку розрахункових операцій № "Р"/7, яка зареєстрована в органах ДФС 05.06.2015 року відповідно до фіскальних звітних чеків та контрольних стрічок, чим порушено п.п.2.2., 2.6 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого Постановою НБУ від 15.12.2004 р. №637 (із змінами та доповненнями).

Податковим органом виявлено факт не ведення в повному обсязі у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації а саме: ФОП ОСОБА_3 не було надано накладні на алкогольні напої, які зберігалися та були реалізовані в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 року на загальну суму 736,00 грн. за заниженими цінами - опис алкогольних напоїв у додатку №1 до акту перевірки, також не було надано накладні в повному обсязі на тютюнові вироби згідно з описом на 4 арк. на загальну суму 16665,20 грн., (згідно опису загальна кількість продукції станом на 15.09.2015 року становить 18560,05 грн., на перевірку надано документи на походження товару на суму 1894,85 грн., на суму 16665,20 грн. накладних не надано) чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №269/95-ВР із змінами та доповненнями (т. І а.с.37, ,41,43-44, 50-53).

ФОП ОСОБА_3 не погодилася із податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржила їх.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані, що передбачено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", тому у податкового органу були підстави використовувати реєстри, роздруковані з його баз даних. Відповідно, податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17927,25 грн. прийняте у відповідності до абз.3 п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95, є законним. Суд також встановив, що продаж алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_3 в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. відбувався за цінами нижчими за встановлені мінімальні, що підтверджено доданими відповідачем до матеріалів справи роздрукованими з бази даних (аналітичної системи) реєстрами, а тому вона має нести відповідальність згідно приписів ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 34802,40 грн., то суд першої інстанції вважав, що ні акт перевірки, ні додатки до нього не містять чіткого опису із конкретним зазначенням найменування тютюнових виробів, їх кількості та ціни на суму 16665,20 грн., які бралися до розрахунку штрафної санкції, порушення ґрунтуються податковим органом лише на припущеннях і крім акту перевірки не підтверджуються іншими доказами. А такі обставини обставини не дали можливості суду обєктивно та в повній мірі встановити факти порушень податкового законодавства з боку ФОП ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та не погоджується з висновками суду у частині задоволення позову, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.09.2015 р. № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 33330 грн., виходячи з наступного.

Так, згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за N 40/10320 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення № 637).

Підпунктом 2.2 Положення (у відповідній редакції) передбачено, що підприємства здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

За правилами пп. 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суд звертає увагу на те, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Так, відповідно до пп.6 п.4 розділу ІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, від 28.08.2013 року № 417 (далі-Порядок № 417), використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Поняття фіскальний звітний чек розкривається в Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

До таких звітних чеків, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 р. № 199 "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування" (зі змінами і доповненнями) відноситься Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора.

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій: здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій та підтвердження суми Z-звітом у день надходження.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України, який вказав, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність. Верховний Суд України в аналогічних справах досліджував питання поширення на спірні відносини відповідальності, встановленої Законом України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і прийшов до негативного висновку (правова позиція викладена у постановах №№ 21-439а12; 21-76а13 від 02 квітня 2013 року).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було несвоєчасно оприбутковано готівкову виручку в повному обсязі в день її надходження на загальну суму 3585,45 грн. в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в книзі обліку розрахункових операцій № "Р"/7, яка зареєстрована в органах ДФС 05.06.2015 р.. Зокрема, готівкову виручку за 07.07.2015 р. на суму 355,75 грн. було оприбутковано 08.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1855 від 08.07.2015 р.; готівкову виручку за 08.07.2015 р. на суму 966,30 грн. було оприбутковано 09.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1856 від 09.07.2015 р.; готівкову виручку за 13.07.2015 р. на суму 352,40 грн. було оприбутковано 14.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1861 від 14.07.2015 р.; готівкову виручку за 14.07.2015 р. та 16.07.2015 р. на загальну суму 136,90 грн. було оприбутковано 17.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1862 від 17.07.2015 р.; готівкову виручку за 19.07.2015 р. на суму 495,75 грн. було оприбутковано 20.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1865 від 20.07.2015 р.; готівкову виручку за 23.07.2015 р. на суму 1278,35 грн. було оприбутковано 24.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1869 від 24.07.2015 р. (т.І а.с.12-13).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач та її представник пояснили, що контрольна стрічка РРО була втрачена. Однак, до матеріалів справи ними не надано жодного документального доказу її знищення чи вилучення працівниками податкового органу.

Пунктом 7 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані.

Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.10.2012 р. №1743/2205 затверджено Вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних та Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами звязку до органів державної податкової служби.

Цими вимогами встановлюються критерії щодо створення контрольної стрічки в електронній формі в РРО та різних сфер застосування та вимоги до модемів, за допомогою яких РРО передаватимуть дані в електронній формі дротовими або бездротовими каналами звязку згідно з технологією, розробленою Національним банком України.

Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах звязку встановлюється органом доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

При розгляді справи зясовано, що згідно реєстру Z-звітів ОСОБА_3М, роздрукованого з електронної бази Головного управління ДФС у Житомирській області Z-звіти були роздруковані не в день оприбуткування готівки, а на наступний день.(т.ІІ а.с.2-5).

З оглянутої в суді першої інстанції Книги ОРО вбачається, що в ній відсутні (не підклеєні) фіскальні звітні чеки за вказані вище дати, що відповідає висновкам, зазначеним в акті перевірки.

Пунктом 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.2 ст. 62 ПК).

Відповідно до ст. 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За приписами пп.72.1.1 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У п. 74.1 ст. 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що вищенаведені норми законодавства дають можливість у разі не надання контрольної стрічки позивачем використати у якості належного доказу у справі надані відповідачем реєстри, роздруковані з баз даних податкового органу, оскільки інформація податковим органом зібрана відповідно до наданих повноважень, тобто фактично ці реєстри є електронною копією контрольних стрічок.

Абзацом 3 п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 встановлена відповідальність за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки юридичними особами всіх форм власності, які є суб'єктами підприємницької діяльності - штраф у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17927,25 грн. прийняте відповідно до закону. Тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. Абзацом 3 п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 встановлена відповідальність за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки юридичними особами всіх форм власності, які є суб'єктами підприємницької діяльності - штраф у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10000,00 грн., то суд першої інстанції встановив, що підставою для його винесення стали порушення позивачем вимог Постанови КМ України від 30.08.2008р № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (із змінами від 17.06.2015 р. № 426). Перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. на загальну суму 736 грн., згідно опису у додатку №1 до акту перевірки. (т.І а.с.53).

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-BP (далі - Закон України № 481/95-ВР).

Статтею 1 Закону України № 481/95-ВР визначено, що

- мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари;

- мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Відповідно до ст.18 Закону України № 481/95-ВР Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" зі змінами згідно Постанови КМУ від 17.06.2015 р. № 426 (далі - Постанови КМУ №957) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком до даної Постанови.

Мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

При розгляді справи судом першої інстанції зясовано, що за доданими податковим органом до матеріалів справи роздрукованих з бази даних (аналітичної системи) реєстрами продаж алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_3 в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. відбувався за цінами нижчими за встановлені мінімальні. (т.І а.с.89-120).

За приписами ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач як контролюючий орган при застосуванні до позивача оскаржуваної фінансової санкції діяв в межах наданих повноважень та застосував мінімальний її розмір, передбачений Законом, та зробив правильний висновок, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно та відповідно до чинного податкового законодавства.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 34802,40 грн., то суд першої інстанції робив помилковий висновок, що вказане ППР в частині 33678 грн. є протиправним.

Так, згідно матеріалів перевірки ФОП ОСОБА_3 не вела в повному обсязі у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: нею не було надано накладні на алкогольні напої, які зберігались та були реалізовані в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 року на загальну суму 736,00 грн. за заниженими цінами. Згідно опису алкогольних напоїв у додатку №1 до акту перевірки, також не було надано накладні в повному обсязі на тютюнові вироби згідно з описом на 4 арк. на загальну суму 16665,20 грн., (згідно опису загальна кількість продукції, що зберігалася, станом на 15.09.2015 року становить 18560,05 грн., на перевірку надано документи на походження товару на суму 1894,85 грн., на суму 16665,20 грн. накладних не надано) чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №269/95-ВР із змінами та доповненнями.

У відповідності до п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №269/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість. При цьому, облік товарних запасів є суто бухгалтерською категорією, тому порядок ведення обліку товарних запасів здійснюється на підставі норм законодавства, що регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку.

Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

Відповідно порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до норм п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Облік надходження товару від постачальників здійснюється на підставі накладних, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Суд першої інстанції встановив, що позивач перебуває на загальній системі оподаткування, яка передбачає наявність та ведення обліку товарних запасів. Його доводи про те, що ведення обліку придбаних або проданих товарів поширюється лише на юридичних осіб спростовують вищенаведені нормами податкового законодавства.

Суд першої інстанції вірно зазначив про аналогічну позицію висловлену Верховним Судом України у постанові від 11.06.2013 р. у справі № 21-147а13.

Статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість. Тобто, розмір штрафної санкції в даному випадку безпосередньо залежить від вартості не облікованих товарів, у звязку з чим необхідно встановити їх найменування, кількість і відповідно ціну.

За п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 р. за № 607/23139, далі - Порядок № 395).

Відповідно до п. 1.4 розділу І даного Порядку акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пунктом 1.7 розділу І Порядку передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Суд першої інстанції встановив, що фактичною підставою для нарахування ФОП ОСОБА_3 фінансових санкцій у розмірі 34802,40 грн. слугував висновок податкового органу про не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 17401,20 грн. (16665,20 грн.+736,00 грн.=17401,20 грн.). Перелік не облікованих товарів наведений в додатку № 1 до акту перевірки та описі тютюнових виробів, що надійшли на реалізацію.

Так, з опису алкогольних напоїв у додатку №1 до акту перевірки вбачається, що за період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. було реалізовано алкогольних напоїв на загальну суму 736,00 грн.(а.с.53)

Позивач в судовому засіданні стверджувала, що у неї не було на реалізації зазначених в даному додатку алкогольних напоїв. Однак, матеріалами справи, а саме скрін копіями аналітичної системи ДФС, в якій зафіксовані дані з РРО позивача, підтверджено продаж ФОП ОСОБА_3 алкоголю на суму 562,00 грн., на які нею не надано документів (накладних) на їх придбання (т.І а.с. 53, 89-120). Вказані докази суд першої інстанції вірно прийняв як належні та допустимі, оскільки вони відповідають ознакам податкової інформації, визначеної п.74.1 ст.74 ПК України.

Але ж доказів реалізації алкогольних напоїв на решту товару, а саме: за 27.07.2015 р. коньяк Десна" 0.5 л на суму 77,00 грн., 24.07.2015 р. коньяк "Шустов" 3 зірки 0,5 л на суму 75,00 грн. та горілка "Душевна" 0.25 л на суму 22 грн., а всього на суму 174,00 грн. податковим органом до справи не надано. Крім того, відсутність на реалізації даного товару підтверджено наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних на придбані ФОП ОСОБА_3 алкогольні напої, серед яких зазначені три одиниці алкогольних напоїв відсутні (т.І а.с.177-250, т.ІІ а.с.1).

Щодо тютюнових виробів, то суд першої інстанції вважав, що матеріали справи містять копії видаткових накладних на придбання ФОП ОСОБА_3 тютюнових виробів, а саме: № ЖТ 15-000044111 від 27.05.2015 року, № ЖТ15-000051047 від 17.06.2015 року, № ЖТ15- від 22.07.2015 року, № ЖТ15-000082849 від 14.09.2015 року (т.І а.с. 19-21, 38-40), а акт перевірки та додатки до нього не містять чіткого опису із конкретним зазначенням найменування тютюнових виробів, їх кількості та ціни на суму 16665,20 грн., які бралися до розрахунку штрафної санкції.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Так, згідно акту перевірки безпосередньо під час її проведення за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 працівниками податкового органу складено опис тютюнових виробів, що надійшли на реалізацію до її магазину за адресою: м.Коростишів, вул. Червона площа, 1, та на які відсутні документи на їх отримання станом на 15.09.2015 року. Всього 124 найменування різних видів тютюнових виробів (т. І а.с. 43-44, 50-51). Вказаний акт підписано самим підприємцем ОСОБА_3, що знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.85.2 ст.85 ПК України Патник податків зобовязаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків від початку перевірки.

При апеляційному розгляді представник відповідача пояснив, що копію зазначеного опису отримала ФОП ОСОБА_3 15.09.2015 та зобовязалася представити податковому перевіряючому видаткові накладні на тютюнові вироби, зазначені в описі. Представник відповідача стверджує, що видаткові накладні було надано лише на частину тютюнових виробів на суму 1894 грн. 85 коп., про що складено опис від 18.09.2015 року (а.сп.52 т.1). На підтвердження податковому перевіряючому було надано видаткові накладні від 27 травня 2015 року (а.сп.38 т.1), від 17 червня 2015 року (а.сп.39 т.1) та від 22 липня 2015 року (а.сп.40), копії яких долучено до акту перевірки. На іншу частину тютюнових виробів накладних не було надано.

В акті перевірки від 18 вересня 2016 в описовій частині зазначено, що до перевірки не було надано в повному обсязі накладні на тютюнові вироби згідно опису на чотирьох аркушах на загальну суму 16665,20 грн. Згідно опису від 18.09.2015 року загальна вартість зберігаємої продукції становить 18560,05 грн. На перевірку надано документи на находження товару на суму 1894,85 грн. (а.сп.37 т.1). Вказаний акт 18.09.2015 доведено до ФОП ОСОБА_3, їй вручено примірник акту, про що вона поставила підпис і зазначила про незгоду з ним.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача пояснила, що перевіряючим не було взято до уваги видаткову накладну від 14 вересня 2015 року (а.сп.19-21). При цьому, вартість тютюнових виробів згідно опису від 18.09.2015 року в розмірі 18560,05 грн. нею не оспорюється.

В силу приписів ст.71 КАС України позивач не звільняється від доказування. Проте, ФОП ОСОБА_3 не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів.

Так, згідно п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акту.

Відтак, ФОП ОСОБА_3, не погодившись з актом перевірки, мала право, у відповідності до вказаної норми протягом п'яти днів надати заперечення та представити документи, що спростовують висновки контролюючого органу. Але вона такі заперечення не подавала, додаткові документи, в тому числі видаткову накладну від 14.09.2015 року, не представила Коростишівській ОДПІ. Такий документ було представлено вперше лише при розгляді справи у суді першої інстанції.

Безпідставними є і посилання позивача на те, що посадовими особами, які проводили перевірку, не було взято до уваги надану нею накладну від 14.09.2015, оскільки вона не була позбавлена можливості оскаржити незаконні дії посадової особи, яка відмовилася прийняти документи податкової звітності. Однак, ніякі дії перевіряючої посадової особи ФОП ОСОБА_3 не оскаржувала, висновки компетентного органу про неправомірність чи незаконність дій з цього приводу відсутні.

Відтак, враховуючи ненадання позивачем під час перевірки первинних документів в силу положень п.44.6. ст.44 ПК України вважається, що такі документи були відсутні у платника податків на час складення такої звітності. Надання цих документів згодом, у т.ч. під час розгляду справи у суді, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час складання звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вигод у відповідний податковий період.

Таким чином, факт порушення позивачем п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР на суму 16665,00 грн. є доведеним, тому колегія суддів вважає, що контролюючим органом було правомірно застосовано штрафну санкцію в розмірі 33330,00 грн. (16665,00 грн. (тютюн) х 2), і це знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо розміру штрафної санкції в сумі 348,00 грн. (174,00 грн. (алкоголь) х 2), то в цій частині суд першої інстанції прийняв вірне рішення з огляду на вище викладене.

З огляду на вказане вище, судом першої інстанції помилково скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 № в частині застосування штрафної санкції в сумі 33330,00 грн.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим органом, у відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України доведено правомірність прийнятого ним рішення в частині застосування штрафної санкції в сумі 33330,00 грн., підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Обгрунтованими в цій частині є і доводи апеляційної скарги.

Постанова у вказаній частині підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позову. В решті податковий орган погоджується з постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову, тому вона залишається без змін. Залишається без змін і постанова суду про скасування штрафної санкції в розмірі 348,00 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" лютого 2016 р. скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.09.2015 № в сумі 33330,00 грн. та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 у задоволені позову.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" червня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/ Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 вул.Дарбіняна,31,м.Коростишів,Житомирська область,12500

ОСОБА_4 Петрівна- представник позивача, АДРЕСА_1,

смт.Нові Білокоровичі, Олевський район, Житомирська область, 11050

3- відповідачу/: Коростишівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Шевченка,1,м.Коростишів,Житомирська область,12501

- ,