Справа № 808/959/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 808/959/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області

до ОСОБА_1

про стягнення суми боргу у розмірі 32382,34грн.,

за участі представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 від 10.12.1996)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути суму боргу у розмірі 32382,34 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у відповідача виник внаслідок проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1 за результатами якої складено акт від 07.07.2014 року №531/172/НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення рішення № від 21.08.2014, яким збільшено основного платежу на суму 25905,87 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 6476,47 грн. Податкове повідомлення рішення направлено засобами поштового зв'язку на адресу відповідача та отримано 01 вересня 2014 року. Податкове повідомлення рішення не оскаржувалось.

Суму донарахованих податкових зобов'язань відповідачем у встановлений законодавством строк сплачено не було і вона набула статусу податкового боргу.

У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу ДПІ у Хортицькому районі на його податкову адресу було направлено податкову вимогу № 1347-25 від 26.09.2014 р., яку було отримано 04.10.2014, проте податковий борг сплачено не було.

Ухвалою суду від 25.04.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/959/16, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 18.05.2016.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, 17.05.2016 направив суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач проти позову заперечила та зазначила, що у 2008 році вона взяла кредит у розмірі 76 тис. дол.США, що в еквіваленті складає 369 тис.грн. За договором факторингу заборгованість за кредитом сплатила банку ОТП Факторинг Україна. У розмірі 65 тис. дол..США, що в еквіваленті складає 520 тис.грн., що складає значно більше,яніж було отримано кредиту.

При цьому зазначивши, що нею було повернуто банку значно більшу суму коштів, ніж була отримана в якості кредиту, що апріорі не може призвести до збільшення загального майнового стану і забезпечення приросту його активів у той чи іншій формі, просила у позові відмовити.

У засіданні 18.05.2016, судом, відповідно до ст. 160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, під час судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2ст.164 ПК України.

Відповідно до пп. "д2 пп.164.2.17 ПК України, до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції до внесення змін Законом №71-VIII від 28.12.2014р.) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Це ж положення в редакції закону №71-VIII від 28.12.2014р. уточнює зміст поняття "сума боргу", а саме: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, суд вважає, що доходом відповідача може вважатися лише та сума, яка фактично була надана Банком відповідачу у вигляді кредиту, тобто тіло кредиту (основна сума боргу (кредиту)), у разі його прощення кредитором (анулювання такої заборгованості).

У даному випадку відповідачем сплачено банку тіло кредиту у розмірі 65 тис.дол.США, що у еквіваленті складає 520 тис.грн., яка значно більшою суми самого тіла кредиту, та яка, на думку суду, не є доходом відповідача та додатковим благом, з урахуванням вищенаведених норм податкового законодавства.

Отже, посилання позивача є необґрунтованими та такими, що заявлені безпідставно.

На підставі викладеного, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд вважає позовні вимоги Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 32382,34 грн. недоведеними, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу у розмірі 32382,34 грн. відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко