Справа № 522/3696/16-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 р. Справа № 522/3696/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

(у звязку з заявами сторін, справа розглядається в порядку ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради від 10 вересня 2015 року за №6972-УІ «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови громадянам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок згідно переліку, зокрема, відносно ОСОБА_2, на земельну ділянку орієнтованою площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах м. Одеса, в звязку з тим, що графічні матеріали, додані до клопотання, не відповідають вимогам ст.118 Земельного кодексу України (не зазначене бажане місце розташування земельної ділянки); зобовязання Одеську міську раду повторно винести на засідання чергової сесії, розглянути по суті та прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення по клопотанню ОСОБА_2 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації орієнтованою площею 0,10 га в межах міста Одеси відповідно до чинного законодавства і дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надання мотивованої відмови у його наданні.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до Одеської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. До клопотання було додано копії паспорту, ідентифікаційний код заявника, договір доручення та графічні матеріали у вигляді роздрукування з мережі Інтернет частини карти України з позначенням меж м. Одеси та зображення частини не визначеного населеного пункту.

10 вересня 2015 року Одеською міською радою прийнято рішення №6972-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», відповідно додатку 2 до якого було прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до відповідного клопотання не було додано графічні матеріали, які позбавили Одеську міську раду можливості ідентифікувати зазначене місце розташування земельної ділянки у географічному просторі з метою співвідношення з діючою містобудівною документацією на предмет наявності, передбачених ч.7 ст. 118 Земельного Кодексу України, у звязку з чим позивачу правомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України - громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно абз.1-2 ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З наведеного слідує, що до клопотання про отримання земельної ділянки слід додавати графічні матеріали, на яких зазначено її бажане місце розташування. Метою надання цих матеріалів є необхідність її ідентифікації відповідачем для перевірки відповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі до органу місцевого самоврядування клопотання на одержання земельної ділянки позивачем не були надані графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Натомість, до клопотання були додані роздруківки з мережі Інтернет частини карти України з позначенням меж міста Одеси та зображення частини не визначеного населеного пункту (а.с.9-10), що в силу ст. 118 Земельного Кодексу України не може вважатись графічними матеріалами, в яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, оскільки за змістом статті 118 Земельного Кодексу України необхідно подавати не будь-які графічні матеріали, а ті, на яких зазначене бажане місце розташування конкретної земельної ділянки.

Крім того, у тексті клопотання апелянтом зазначено про бажання отримати земельну ділянку, але не конкретизовано всупереч ч.6 ст. 118 Земельного Кодексу України місце знаходження бажаної земельної ділянки, а лише зазначено розмір та те, що вона повинна знаходитись в межах міста Одеси з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.7-8).

Вказані обставини свідчать про те, що клопотання від 19 листопада 2014 року було подано з порушенням встановленого порядку, а тому Одеською міською радою правомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, враховуючи те, що з наданих апелянтом графічних матеріалів неможливо ідентифікувати бажану земельну ділянку на місцевості, що виключає можливість надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради від 10 вересня 2015 року за №6972-УІ «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах м. Одеса та зобовязання повторно винести на засідання чергової сесії, розглянути по суті та прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення по відповідному клопотанню є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

ОСОБА_1