Справа № 2-а/364/11/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а/364/11/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Володарської районної державної адміністрації Київської області про оскарження розпорядження та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Володарського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Володарської районної державної адміністрації Київської області (далі - Відповідач) та з врахуванням заяви про зміну позовних вимог просила визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Володарської районної державної адміністрації Київської області №14-к від 05.05.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення Позивачу догани; стягнути з Відповідача на її користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року справу передано за підсудністю Київському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року адміністративну справу прийнято до провадження.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач з 08 вересня 2010 року працювала на посаді начальника відділу юридичного забезпечення та з питань звернень громадян і взаємодії з правоохоронними органами апарату Володарської районної державної адміністрації, що підтверджується розпорядженням від 07 вересня 2010 року №540.

05 травня 2015 року розпорядженням голови Володарської районної державної адміністрації №14-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» відповідно до статей 6, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статей 147-149 Кодексу законів про працю України оголошено догану ОСОБА_2, начальнику відділу юридичного забезпечення та з питань звернень громадян і взаємодії з правоохоронними органами апарату райдержадміністрації, за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, зокрема п.3.2 положення про відділ юридичного забезпечення та з питань звернень громадян і взаємодії з правоохоронними органами апарату Володарської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови адміністрації від 03.09.2012 № 306.

Згідно ст.ст.147, 147-1 Кодексу законів про працю України (далі - Кодекс) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Статтями 148, 149 Кодексу визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного розпорядження Відповідача від 05 травня 2015 року №14-к, Позивачу оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, зокрема п.3.2. Положення про відділ юридичного забезпечення та з питань звернень громадян і взаємодії з правоохоронними органами апарату Володарської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови адміністрації від 03.09.2012 №306.

Пунктом 3.2. Положення про відділ юридичного забезпечення та з питань звернень громадян і взаємодії з правоохоронними органами апарату Володарської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови адміністрації від 03.09.2012 №306 передбачено, що відділ перевіряє на відповідність чинному законодавству проекти розпоряджень голови адміністрації, наказів керівника апарату адміністрації шляхом обов'язкового візування начальником відділу, а в разі його відсутності - особою, яка його заміщає. У разі невідповідності проекту розпорядження голови адміністрації, наказу керівника апарату адміністрації чинному законодавству, відділ готує висновок (зауваження) з відповідним обґрунтуванням, який викладається письмово на окремому аркуші і додається до проекту з відміткою про це під час візування цього проекту та забезпечує у встановленому порядку реєстрацію звернень громадян, надсилає помилково надіслані до голови райдержадміністрації звернення громадян іншим райдержадміністраціям, про що повідомляє громадян.

Між тим, з наявних в матеріалах справи заперечень Відповідача вбачається, що останній, як на причину притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності посилається на те, що при підготуванні проекту договору оренди Позивачем було допущено помилки у даному договорі, які, як зазначив Відповідач, неодноразово головою райдержадміністрації їй було запропоновано виправити, однак, дані вказівки голови ігнорувалися, що і стало причиною неналежного виконання нею посадових обов'язків та винесення оскаржуваного розпорядження.

Такі посилання Відповідача колегія суддів вважає необгрунтованими та безпідставними, оскільки зі змісту оскаржуваного розпорядження Відповідача від 05 травня 2015 року №14-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» вбачається, що Позивачу оголошено догану саме за невиконання пункту 3.2. Положення про відділ юридичного забезпечення та з питань звернень громадян і взаємодії з правоохоронними органами апарату Володарської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови адміністрації від 03.09.2012 №306, який не передбачає підготування Позивачем проектів договорів оренди.

Крім того, відсутній будь-який документ (акт, службова записка, доповідна тощо), який би вказував на вчинене дисциплінарне правопорушення, дату його вчинення та в чому саме полягає неналежне виконання посадових обов'язків Позивачем.

Суд першої інстанції, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог посилається на те, що Позивач неналежно виконала свої посадові обов'язки, між тим, в матеріалах справи відсутня посадова інструкція, яка б регламентувала організаційно-правовий статус посади Позивача і визначала б конкретні завдання та обов'язки, права, повноваження, відповідальність, знання та кваліфікацію, які необхідні для забезпечення ефективної роботи.

Вимоги посадових інструкцій враховуються під час добору кандидатів на вільні посади, переведенні на іншу роботу, атестації працівників та притягненні їх до дисциплінарної відповідальності в разі невиконання чи неналежного виконання обов'язків, порушення правил внутрішнього трудового розпорядку тощо.

Посадові інструкції складаються для працівників усіх посад, що зазначені у штатному розписі (виняток можуть становити окремі керівники, правове становище яких визначено у статуті підприємства чи в Положенні про структурний підрозділ, де зазначено основні завдання, обов'язки, права та відповідальність цих керівників).

Позивач в ході апеляційного розгляду справи пояснила, що її правове становище визначено в Положенні про відділ юридичного забезпечення та з питань звернень громадян і взаємодії з правоохоронними органами апарату Володарської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови адміністрації від 03.09.2012 №306.

Також, Відповідачем не надано відомостей, які б підтверджували надання вказівки Позивачу щодо підготування проекту договору оренди.

Наявний в матеріалах справи акт від 04.05.2015 року колегія суддів не бере до уваги, оскільки він не містить відомостей про місце складання акту, дисциплінарний проступок Позивача, не зазначено чи в присутності ОСОБА_2 чи за її відсутності складався цей акт та чи ознайомлено її з цим актом.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що розпорядження №14-к від 05.05.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині, з огляду на таке.

Згідно ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За приписами ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Статтею 237-1 Кодексу передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Частинами 1, 2 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно ст.1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року та від 27.02.2009 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини, колегія суддів вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки Позивачем не обґрунтовано в чому саме полягає ця шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з прийняттям оскаржуваного розпорядження суб'єкта владних повноважень, не зазначено будь-яких доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

За приписами п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та прийняття нової постанови, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Володарської районної державної адміністрації Київської області №14-к від 05.05.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення ОСОБА_2 догани - скасувати, та прийняти в цій частині нову постанову наступного змісту.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Володарської районної державної адміністрації Київської області №14-к від 05.05.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення ОСОБА_2 догани.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Епель О.В.

Карпушова О.В.

Постанова складена в повному обсязі 16 червня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.