Справа № 826/1047/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 червня 2016 року 13:05 справа №826/1047/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доВідділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві
третя особаПідприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна"
провизнання протиправною та скасування постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві), в якій просить: визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 09 листопада 2015 року у ВП №4869827.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/1047/16, залучено до участі в адміністративній справі Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 21 березня 2016 року представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримав, відповідач свого представника до суду не направив.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні ВП №48696827 прийнято постанову про накладення штрафу, якою за невиконання виконавчого документа у строк встановлений державним виконавцем для добровільного виконання накладено на керівника боржника - Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" ОСОБА_1 штраф у розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає постанову відповідача від 09 листопада 2015 року протиправною та такою що підлягає скасуванню, посилаючись на наявність поважних причин неможливості повного виконання рішення суду у добровільному порядку у строки визначені державним виконавцем та повідомлення державного виконавця у визначені строки про наявність таких поважних причин.

Відповідач письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року у справі №910/4263/15-г позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр Еспрессо Хаус" (далі по тексту- ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус", стягувач, кредитор) задоволено повністю, зобов'язано Підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (далі по тексту - ПІІ "АМІК УКРАЇНА", боржник) повернути ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус" майно у кількості 183 шт.

31 липня 2015 року Господарським судом міста Києва видано наказ №910/4263/15-г.

11 вересня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №48696827, якою встановлено строк добровільного виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року до 18 вересня 2015 року.

09 листопада 2015 року старшим державним виконавцем відповідача у виконавчому провадженні ВП №48696827 прийнято постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання виконавчого документа у строк, встановлений державним виконавцем для добровільного виконання.

Позивач вважає, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року не могла бути виконана у добровільному порядку з об'єктивних причин, тому накладення штрафу за невиконання рішення без поважних причин є необґрунтованим та суперечить нормам чинного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена обов'язковість вимог державного виконавця, відповідно до частини першої якої вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Обов'язки і права державних виконавців передбачені статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до частини першої якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, відповідно до частини другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Частиною першою статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що накладення на боржника і його посадову особу штрафу за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення для самостійного виконання можливе лише у випадку відсутності поважних причин такого невиконання.

Судом встановлено, що 18 вересня 2015 року у строки встановлені постановою від 09 листопада 2015 року для добровільного виконання ПІІ "АМІК УКРАЇНИ" подало відповідачеві лист №1840, яким повідомило про спроби боржника повернути частину майна згідно з переліком зазначеним у виконавчому документі стягувачеві 30 березня 2015 року, про відсутність дій зі сторони стягувача для отримання вищезазначеного майна, про згоду повернути частину майна у добровільному порядку відповідачу, про відсутність у позивача іншого майна згідно переліку, визначеного у виконавчому документі, та просив повернути виконавчий документ стягувачеві у зв'язку із відсутністю майна у боржника.

Зі змісту постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року у справі №910/4263/15-г слідує, що 27 жовтня 2005 року між ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус" та ПІІ "Лукойл -Україна" укладено договір оренди майна № 229К. Договір оренди розірвано 23 вересня 2014 року, орендоване майно необхідно було повернути до 26 вересня 2014 року.

На підставі наказу генерального директора ПІІ "Лукойл-Україна" ОСОБА_3 від 18 березня 2015 року №51-П проведено службове розслідування з метою встановлення фактичного місцезнаходження майна-кавомашин, які були предметом договору оренди від 27 жовтня 2005 року.

Згідно з висновком службового розслідування від 10 квітня 2015 року встановити осіб, винних у зникненні майна згідно з переліком зазначеного у виконавчому документі не вдалося, частину орендованого майна не знайдено.

Отже, на момент винесення постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року у справі №910/4263/15-г частина орендованого за договором від 27 жовтня 2005 року майна на балансі ПІІ "АМІК УКРАЇНА" не перебувала та фактично була відсутня.

Рішенням власника ПІІ "Лукойл-Україна" від 29 квітня 2015 року, оформленим рішенням №29/04/15, змінено найменування підприємства з ПІІ "Лукойл-Україна" на ПІІ "АМІК УКРАЇНА" та призначено нового генерального директора - ОСОБА_1.

Відомості про призначення позивача генеральним директором ПІІ "АМІК УКРАЇНА" внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 01 травня 2015 року, що підтверджується витягом з Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 13 травня 2015 року.

Позивачем 13 жовтня 2015 року видано наказ №210-П про проведення повної інвентаризації активів і зобов'язань балансового обліку підприємства, яким наказано створити інвентаризаційні комісії для проведення річної інвентаризації та виявлення ТМЦ, в т. ч. і обладнання, що було орендоване в рамках договору оренди майна від 27 жовтня 2005 року.

В ході проведення інвентаризації виявлено та передано ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус", як стягувачу, орендоване майно у кількості 53 штуки вартістю 262 120, 73 грн.

Так, 29 жовтня 2015 року відповідно до акта про повернення обладнання ПІІ "АМІК УКРАЇНА" на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року повернув ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус" майно у кількості 46 шт.

16 листопада 2015 року відповідно до акта про повернення обладнання ПІІ "АМІК УКРАЇНА" на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року повернув ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус" майно у кількості 3 шт.

20 листопада 2015 року відповідно до акта про повернення обладнання ПІІ "АМІК УКРАЇНА" на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року повернув ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус" майно у кількості 4 шт.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем здійснено усі можливі заходи для своєчасного виконання рішення суду, відшукування та повернення майна стягувачеві. Не повернення у строки для добровільного виконання виконавчого документа майна, яке відсутнє у ПІІ "АМІК Україна" на момент винесення постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року, є поважною причиною невиконання судового рішення у строки для самостійного виконання, як наслідок, постанова від 09 листопада 2015 року прийнята відповідачем без належних правових підстав та підлягає скасуванню.

Окрім того, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що листом від 16 грудня 2015 року №2172 ПІІ "АМІК УКРАЇНА" повідомило відповідача про неможливість виконання виконавчого документа в добровільному порядку та про підписання 07 грудня 2015 року між боржником і стягувачем у виконавчому провадженні мирової угоди про закінчення виконавчого провадження, яка передана господарському суду для затвердження заявою від 07 грудня 2015 року №2128.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 грудня 2015 року у справі №910/4263/15-г затверджено текст мирової угоди між боржником та стягувачем.

Зі змісту мирової угоди вбачається, що кредитору повернуто майно у кількості 53 шт. на суму 262 120,73 грн., сплачено на користь кредитора судовий збір, майно в кількості 130 шт. на суму 726 598,00 грн. не повернуто у зв'язку із відсутністю такого майна в натурі у боржника. Сторони домовились, що боржник - ПІІ "АМІК УКРАЇНА" сплачує на користь кредитора - ТОВ "Кедр Еспрессо Хаус" вартість майна, що є предметом стягнення та не може бути повернуто в натурі в сумі 726 598,00 грн. грошовими коштами в безготівковому порядку шляхом перерахування на рахунок кредитора. Заборгованість підлягає сплаті боржником частинами, відповідно до графіку, передбаченого мировою угодою.

Позивачем надано до суду докази того, що графік сплати вартості майна виконується ним у добровільному порядку у повному обсязі.

Стосовно дотримання позивачем строку звернення до суду, суд звертає увагу на наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби встановлені у статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що оскаржувану постанову відповідача від 09 листопада 2015 року ПІІ "АМІК УКРАЇНА" отримано 15 січня 2016 року, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції боржника за №51 та конвертом від адресанта - відповідача датованим 13 січня 2016 року.

Позивачу вищезазначена постанова передана від ПІІ "АМІК УКРАЇНА" 18 січня 2016 року.

Докази того, що позивач отримував постанову від 09 листопада 2015 року та знав про зміст оскаржуваної постанови до 18 січня 2016 року відповідачем до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов подано з дотриманням строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність прийняття постанови від 09 листопада 2015 року у ВП №48696827 про накладення штрафу на позивача у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 09 листопада 2015 року у ВП №4869827.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко