Справа № 820/2710/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення без розгляду позовних вимог

13 червня 2016 р. Справа № 820/2710/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.,

суддів - Самойлової В.В., Спірідонова М.О.

при секретарі судового засідання - Кабанові Д.С.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

прокурорів - Чалого М.Г., Козирського Ю.В.,

представника відповідача Міністра оборони України - Ібрагімова Ф.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра Оборони України, Генеральної прокуратури України про скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати наказ Міністра оборони України №42 від 20.01.2016 року в частині присвоєння прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_1 військового звання "майор юстиції";

- визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо не вчинення дій по присвоєнню військового звання "підполковник юстиції" позивачу - прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_1;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України підготувати та направити Міністерству оборони України подання про присвоєння військового звання "підполковник юстиції" на позивача - ОСОБА_1;

- зобов'язати Міністра оборони України видати наказ про присвоєння позивачу - ОСОБА_1 військового звання "підполковник юстиції", у якому визначити дату присвоєння - з 20.01.2016 року;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України внести відповідні зміни в облікові дані особової справи позивача - ОСОБА_1 та зарахувати строк вислуги у військовому званні "підполковник юстиції" з 20.01.2016 року;

- відповідно до ч.1, 2 ст. 267 КАС України встановити контроль за виконанням судового рішення та зобов'язати Відповідачів надати до суду звіти про виконання постанови суду.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання, в якому останній просив суд залишити позовну заяву без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем, визначеного в ч.3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку звернення до суду. (а.с.36-38).

Позивач у судовому засіданні проти залишення позовної заяви без розгляду заперечувала. У письмових запереченнях (а.с.52-53) вказала, що звернулася до суду за захистом прав, свобод та інтересів, а не з приводу проходження публічної служби, і тому встановлений ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, шестимісячний строк звернення до суду позивач не пропустила.

Крім того, позивач зазначила, що про існування спірного наказу Міністра оборони України №42 від 20.01.2016 року дізналася лише в лютому поточного року, однак з фактичним його змістом (в електронному вигляді) ознайомилася лише в травні 2016 року.

Представник відповідача - Міністра оборони України, у судовому засіданні підтримав клопотання представника Генеральної прокуратури України про залишення позовної заяви без розгляду та наполягав на його задоволенні.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи, викладені у клопотанні представника відповідача та запереченнях проти нього, виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно частини 1 та 2 статті 7 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, Систему прокуратури України становлять:1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

До військових прокуратур належать Головна військова прокуратура (на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України), військові прокуратури регіонів (на правах регіональних), військові прокуратури гарнізонів та інші військові прокуратури (на правах місцевих), перелік яких визначається в Додатку до цього Закону.

Абзацом 4 частини 4 статті 27 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що Військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України "Про прокуратуру" і проходять військову службу відповідно до Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Позивач - ОСОБА_1, майор юстиції, проходить службу в органах військової прокуратури з листопада 2015р. (наказ в.о. Генерального прокурора № 516 -вк від 05.11.2015 а.с. 12). З січня 2016 року позивач проходить військову службу у військовій прокуратурі Харківського гарнізону. 20.01.2016р. відповідно до ч. 5 ст. 5 та ст. ст. 6, 20, 23 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу " та п.-п. 38, 71, 72 та 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з ОСОБА_1 Міністерством оборони України укладено контракт про проходження служби та відряджено останню до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі для призначення на відповідну посаду зі штатно - посадовою категорією "майор юстиції". (наказ Міністра оборони України №42 від 20.01.2016 року).

Вказане підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

Таким чином, спірні правовідносини виникли та пов'язані з проходженням ОСОБА_1, такого виду публічної служби, як військова служба у військовій прокуратурі Харківського гарнізону.

Колегією суддів також встановлено, що на підставі вищевказаного наказу, позивачем 27.01.2016 року складено рапорт на ім'я Військового прокурора сил антитерористичної операції про призначення її на посаду прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону, в якому ОСОБА_1 власноруч зазначено звання майор юстиції. (а.с. 48).

До Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернулася лише 17 травня 2016 року.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду передбачений законом місячний строк для звернення з адміністративним позовом закінчився.

За правилами, визначеними ч. 1 та ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 3 ст. 99 КАС України).

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В матеріалах адміністративного позову та клопотанні позивача відсутні обставини, які були для позивача непереборними та поважними, а також відсутні докази наявності непереборних обставин.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов'язком сторін, то оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві та своїх запереченнях на клопотання прокурора, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлення строку звернення до суду.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 11, 12, 155, 158, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністра Оборони України, Генеральної прокуратури України про скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно з ст. 186 КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги з поданням її копії до апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали виготовлений 17 червня 2016 року.

Головуючий суддя Панченко О.В.

Судді Самойлова В.В.

Спірідонов М.О.