Справа № 826/1199/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1199/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є. В.
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Василенка Я. М.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНПРОФБУД» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНПРОФБУД» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2016, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2014 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Вимоги мотивував тим, що у період, який перевірявся, позивач мав господарські правовідносини з ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» за договором субпідряду, які мали реальний характер. Товар та виконані роботи використані позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства. Відтак, винесення податкового повідомлення - рішення за результатами перевірки є протиправним.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи, з 28.10.2014 по 03.11.2014 ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі направлень від 28.10.2014 №1607 та згідно наказу від 21.10.2014 №1915 про проведення документальної позапланової перевірки, згідно із пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до постанови заступника начальника 2 відділу КР СУФР у м. Києві підполковника податкової міліції Демченко О.Б. від 08.09.2014, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ГЕНПРОФБУД» з питань правильності дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» за період з 01.01.2013 по 31.08.2013.

За результатами перевірки складено акт №72/26-53-22-01-26-37588603 від 10.11.2014, яким встановлено порушення вимог: п. 138.1, п.138.2 ст. 138 ПК України, у результаті якого занижено податок на прибуток в загальній сумі 434519 грн., в т.ч. за 2013 рік - 434519 грн.; п. 198.1. п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, в загальній сумі 457388 грн., у тому числі по періодам звітності: грудень 2013 року - 457388 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2014, яким ТОВ «ГЕНПРОФБУД» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість у розмірі 457388 за основним платежем та 114347,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія судді виходить з наступного.

Між позивачем та ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» (Покупець), в особі директора ОСОБА_3 укладено договір від 25.11.2013 №25/11, згідно умов якого продавець зобов'язується продати електротехнічну продукцію (іменовану надалі Товар) у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити за нього кошти на умовах цього Договору.

Крім того, між позивачем та ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» () (Субпідрядник), в особі директора ОСОБА_3 укладено договір субпідряду від 25.11.2013 №25.11-2013, відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язується на свій ризик, власними чи залученими силами і засобами виконати роботи на об'єкті «Реконструкція проспекту Григоренка в м. Києва», а Підрядник дов'язується прийняти та оплатити виконання робіт у відповідності з умовами даного говору. Субпідрядник приступає до виконання робіт з моменту підписання даного Договору та забезпечує їх завершення до 12.12.2013.

Між ТОВ «ГЕНПРОФБУД» та ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» () (Субпідрядник), в особі директора ОСОБА_3 укладено договір субпідряду на виконання робіт з реконструкції вулиці Горького м. Київ від 02.12.2013 №02.12-2013. Згідно умов даного договору субпідрядник зобов'язується на свій ризик і в строк, встановлений цим Договором, в межах договірної ціни, власними силами та засобами відповідно до проектної документації та вимог чинного законодавства України виконати роботу, зазначену в цьому Договорі, а саме: роботи з монтажу м/к опор освітлення та влаштування зовнішнього освітлення (далі - роботи), здати в обумовлені строки роботи генпідряду, ліквідувати недоробки і дефекти, що виникли з його вини і були виявлені в ході приймання робіт.

Позивачем з ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» () (Субпідрядник), в особі директора ОСОБА_3 укладено договір субпідряду на виконання робіт з реконструкції вулиці Горького м. Київ від 02.12.2013 №21.12-2013, згідно умов якого субпідрядник зобов'язується на свій ризик і в строк, встановлений цим Договором, в межах договірної ціни, власними силами та засобами відповідно до проектної документації та вимог чинного законодавства України виконати роботу, зазначену в цьому Договорі, а саме: роботи з монтажу м/к опор освітлення та влаштування зовнішнього освітлення (далі - роботи), здати в обумовлені строки роботи генпідряду, ліквідувати недоробки і дефекти, що виникли з його вини і були виявлені в ході приймання робіт.

На підтвердження правомірності формування витрат і податкового кредиту за вказаними договорами позивач надав суду копії рахунки-фактур, акти виконаних робіт, податкові накладні, видаткові накладні.

Згідно наданих до перевірки документів первинного бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «ГЕНПРОФБУД», розрахунки з ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» здійснювались у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Так, згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

В п. 200.3 ст. 200 ПК України зазначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, наприклад, виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, зокрема, у випадку не здійснення самих операцій.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Разом з тим, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Апелянт вказує, що товари придбані за договорами субпідряду з ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» реалізовано на користь ТОВ «Ростдорстрой», ТОВ «СК Автострой», ТОВ «Променергобуд Україна», що підтверджується довідками про вартість виконання будівельних робіт та актами приймання виконаних будівельних робіт.

В зв'язку з завантаженістю та обмеженими строками виконання робіт ТОВ «Генпрофбуд» було укладено договори субпідряду з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс». За укладеними договорами Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс» були виконанні будівельні роботи на об'єктах: Реконструкція вулиці Горького у м. Києві», «Реконструкція проспекту Григоренка в м. Києві» та Капітальний ремонт по вулиці Волгоградській в Солом'янському районі м. Києва».

На виконання субпідрядних робіт між Товариством з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс» було оформлено Акти приймання-передачі, всю первинну документацію податкового обліку та податкові накладні.

В свою чергу отриманий результат від господарської діяльності було використано Товариством з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» в подальшій своїй діяльності.

Роботи та товари придбані за Договорами субпідряду з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс» реалізовано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой», Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Автострой» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергобуд Україна», що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) та актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в).

Таким чином, фактичне виконання господарських зобов'язань підтверджується первинними документами, а укладені правочини відповідають економічному змісту та меті, отримані блага використані Товариством з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» в подальшій своїй діяльності.

Проведення робіт по реконструкції проспекту Григоренка, вулиці Горького (Антоновича) та вулиці Волгоградської (Солом'янський район) в м. Києві є загальновідомим фактом та таким, що широко поширений пресою.

В акті перевірки вказано про постанову старшого слідчого з ОВС першого ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області, старшого лейтенанта податкової міліції Буздиган П. М. від 29.07.2014, якою встановлено, СУ ФР Головного управління Міндоходів у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000036 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України. Під час досудового розслідування вилучені первинні фінансово-господарські документи ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» (), які підписані директором ОСОБА_5

В ході досудового слідства було встановлено, що невстановлені особи, використовуючи реквізити ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» (), яке має ознаки фіктивності, використали їх для складання документів фінансово-господарської діяльності з реально діючими суб'єктами підприємницької діяльності для мінімізації податкових зобов'язань останніх, інформація щодо виробничих потужностей, складських, офісних, виробничих приміщень, транспортних засобів на ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» відсутня.

Однак, обвинувального або виправдувального вироку відносно незаконної діяльності осіб при здійсненні господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс», за ознаками злочину передбаченого ч.2. ст.205, ч. З ст. 212 КК України, що могло би підтвердити фіктивний чи протиправний статус контрагентів позивача суду не надано, тому посилання на будь-які факти встановлені в межах будь-якого кримінального провадження не завершеного вироком не є обов'язковими для суду.

На час укладення договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс», останній був платником податку на додану вартість згідно чинного законодавства України та належним чином зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб- підприємців. Таким чином, даний контрагент мав достатній обсяг правоздатності для укладення спірних угод.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного находження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. В даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» не може нести відповідальність за не виконання його контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс» та його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податку додаткового зобов'язання з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» не наділено повноваженнями органу податкового контролю, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

Тому, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Алянс» для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливом.

Аналогічної правової позиції при розгляді адміністративних позовів суб'єктів господарських відносин, контрагентом яких було Товариство з обмеженою відповідальністю «БК Гефест Альянс» дотримується Вищий адміністративний суд України, що вбачається з ухвал № К/800/9460/15 від 16.02.2016 року, № К/800/2702М 5 від 09.12.2015 року, № К/800/10680/15 від 10.02.2016 року, № К/800/10525/15 від 30.06.2015 року та № К/800/29657/15 від 03.11.2015 року.

Таким чином, з'ясувавши характер та зміст спірних операцій, дослідивши усі первинні документи, наявність у підприємства основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення відповідних операцій, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Позивачем доведено реальне здійснення господарських операцій та правомірне формування витрат для цілей визначення податкового кредиту, а відтак, спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що прийняте податковим органом протиправно.

Апелянтом обґрунтовано вимоги апеляційної скарги, а висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають вимогам закону і спростовуються доводами апеляційної скарги.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову, через що постанову суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНПРОФБУД» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2016 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2016 - скасувати та постановити нову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНПРОФБУД» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2014 постановлене Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ Міндоходів в м. Києві відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 14.06.2016.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.