Справа № 820/702/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 р.Справа № 820/702/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання - Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Малороганський молочний завод" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2016р. по справі № 820/702/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малороганський молочний завод"

до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Малороганський молочний завод", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області в якому просив суд: скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області № від 25.07.2014 р., яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 134197,50 грн. (в т. ч. основний платіж 89465,0 грн. та штрафні санкції - 44732,50 грн.).

Позивач не погодився з винесеним податковим повідомленням - рішенням, вважає, що воно є неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просив суд скасувати його в повному обсязі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Малороганський молочний завод" відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 19, 67 Конституції України, пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14, пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54, ст.ст. 54, 58, п. 123.1 ст. 123, п. 123.2 ст. 123 ПК України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 р., ст.ст. 7, 70, 159 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МАЛОРОГАНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку у Харківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного Управління ДФС у Харківській області з 15.03.2005 р. за № 3318.

На підставі направлення від 11.07.2014 року № 780, виданих Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області, начальником відділу проведення камеральних перевірок Ковальовою Аліною Миколаївною, наказу Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 11.07.2014 року № 712, згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Малороганський молочний завод» з питання дотримання вимог своєчасного перерахування сум податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства за період з 01.01.2012р. по 31.05.2014р.

За результатами перевірки ДПІ було складено акт №1065/20-23-22-01-06/33368904 від 11.07.2014 року, яким встановлено порушення п.10, п.12 підрозділу 2 Розділу XIX прикінцевих положень Податкового Кодексу України на загальну суму 89465грн., в тому числі за 2012р. в сумі 19508 грн., за 2013 р. в сумі 53230 грн., за 2014р. в сумі 16727 грн.

На підставі вказаного акту було винесено податкове повідомлення - рішення № від 25.07.2014 р., яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 134 197.50 грн. (в т. ч. основний платіж 89465,0 грн. та штрафні санкції - 44732,50 грн.).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що контролюючий орган визначив грошове зобов'язання на підставі, в межах та у відповідності до норм Податкового кодексу України. Жодних порушень прав позивача з боку відповідача не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, видом діяльності підприємства - позивача є перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний).

Перевірку повноти своєчасного перерахування сум податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства за період з 01.01.2012р. по 31.05.2014р. проведено на підставі платіжних доручень, виписок банку, журналів ордерів по рахунках бухгалтерського обліку 311 та іншими документами.

Відповідачем встановлено порушення термінів сплати ТОВ «Малороганський молочний завод» на спеціальний рахунок сум податку на додану вартість, які нараховувалися при здійсненні ним операцій з переробки, на загальну суму 43 490 грн., в тому числі 2012р. на суму 9 754 грн., 2013р. на суму 26 615 грн., 2014р. на суму 7 121 грн., що підтверджується розрахунком порушення строків перерахування сум податку за кожним платіжним дорученням .

Для підтвердження перерахування сум податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробне підприємство разом з податковою декларацією з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції надає реєстр платіжних доручень про фактично зараховані на такий спеціальний рахунок кошти за звітний (податковий) період і виписку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, з такого рахунка.

Також, перевіркою своєчасності виплати компенсації, сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними молоко встановлено, що ТОВ «Малороганський молочний завод» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 року не дотримано строків перерахування виплата компенсації сільськогосподарським товаровиробникам, що підтверджується розрахунком порушення строків виплати компенсації за кожним платіжним дорученням.

Підрозділ 2 Розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України регламентує особливості справляння податку на додану вартість у період до 1 січня 2015 року.

Відповідно до п. 10 підрозділу 2 Розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації здійснюється переробним підприємством до 15 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом, до спеціального фонду Державного бюджету України - у строки, встановлені пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.

Приписами п. 12 підрозділу 2 Розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що виплата компенсації сільськогосподарським товаровиробникам (юридичним особам за платіжними дорученнями шляхом перерахування на їх окремі рахунки, відкриті в обслуговуючих банках, фізичним особам - готівкою безпосередньо з каси переробного підприємства або згідно з договорами доручення) здійснюється переробним підприємством до 20 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом.

Відповідно до п. 13 підрозділу 2 Розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України, суми податку на додану вартість, не перераховані на спеціальний рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету.

Щодо визначення гуртового зобов'язання та нарахування штрафних (фінансових) санкцій, колегія суддів зазначає, що приписи статті 54 Податкового кодексу України регулюють порядок визначення сум податкових та грошових зобов'язань.

Так, відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Судом встановлено, що ТОВ «Малороганський молочний завод» здійснено перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок та виплату компенсації сільськогосподарським товаровиробникам з порушенням терміну визначеного законодавством, а тому, зазначені суми використані не за призначенням і мали бути відображені суб'єктом господарювання в декларації з податку на додану вартість та сплачені до бюджету, у розумінні п. 13 підрозділу 2 Розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України.

Всупереч наведеному, ТОВ «Малороганський молочний завод» не зазначило суми податку на додану вартість несвоєчасно перераховані на спеціальний рахунок та суми компенсації сільськогосподарським товаровиробникам в декларації з податку на додану вартість та не сплатило податок, в результаті чого занизило грошове зобов'язання з податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п.39.1 ст.39 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом абз. 1 п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1,54.3.2, 54.3.4. 54.3.5. 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що вказаній вище перевірці, за результатами якої складено акт від 11.07.2014р. № 1065/20-23-22-01-06/33368904 та прийнято податкове повідомлення рішення до якого застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 50 відсотків, передувала інша перевірка ТОВ «Малороганський молочний завод», яка оформлена актом № 242/20-23-22-01- 06/33368904 від 19.02.14р. та за висновками якої прийнято податкове повідомлення-рішення за яким було застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 25 відсотків. Враховуючи наведене, оскільки контролюючим органом повторно протягом 1095 днів визначено грошове зобов'язання, то у відповідності до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України до позивача застосована штрафна (фінансова) санкція у розмірі 50 відсотків.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що контролюючий орган визначив грошове зобов'язання на підставі, в межах та у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень повністю довів правомірність, обгрунтованість та законність прийнятого ним рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в ході судового розгляду справи, судом не встановлено жодних порушень прав позивача з боку відповідача, а тому позовні вимоги позивача є не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, не підтверджені матеріалами справи, а тому є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють позов, були враховані судом першої інстанції при вирішенні справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року по справі № 820/702/16 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малороганський молочний завод" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2016р. по справі № 820/702/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Філатов Ю.М.
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.