Справа № 815/6065/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 червня 2016 року м. Київ К/800/15596/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Рецебуринський Ю.Й. перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення иа зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення і постановити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятого статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій виходили з того, що озивачем не наведено фактів та обставин, які можна розцінювати як переконливі докази обґрунтованих його побоювань стати жертвою переслідувань, а причини, які позивач зазначає щоб залишитись в Україні не пов'язані з його обґрунтованими побоюваннями стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань. Рішення відповідача обгрунтовано тим, що з моменту виїзду з Судану в 2007 році позивач чотири рази продовжував термін дії національного паспорту (у 2007, 2009, 2011, 2013 роках) через посольства Судану в м. Дамаск та в м. Москва. Позивач перебував на території України з 14 листопада 2007 року, за захистом не звертався, звернення до відповідача відбулось з метою тичасової легалізації в нашій державі. Таким чином, рішенням відповідача обгрунтовано відмовлено у визнанні позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з огляду на відсутність підстав, передбачених пунктами 1, 13 частини 1 статті 1 Закону України від 8 липня 2011 року 3671-VІ "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, у тому числі з порушеного питання.

За наведених обставин у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення иа зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Й. Рецебуринський