Справа № 215/2563/15-а(2-а/215/69/15)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2016 рокусправа № 215/2563/15-а(2-а/215/69/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року у справі № 215/2563/15-а(2-а/215/69/15) за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області Дудника В.В., треті особи: Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області, Криворізька об'єднана державна фінансова інспекція про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який є директором Комунального підприємства «Сансервіс», звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову виконуючого обов'язки начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області Дудника В.В. № 04-0104/2015 від 12.05.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягало у веденні бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, задовольнивши адміністративний позов. Апелянт зазначає, що за результатами проведеної Криворізькою об'єднаною державною фінансовою інспекцією ревізії встановлено, що КП «Сансервіс» не здійснювалась претензійна-позовна робота по стягненню з ТОВ «Сервістехремонт» заборгованості у розмірі 8992,4 грн., що призвело до матеріальних збитків підприємства, оскільки минув строк позовної давності для її стягнення. Однак, зазначений висновок не відповідає дійсності, оскільки рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/6227/15 від 31.08.2015 року стягнуто з ТОВ «Сервістехремонт» 8992,4 грн. заборгованості та видано наказ про його примусове виконання. Стосовно не усунення порушень, виявлених в ході попередньої ревізії на суму 25,66 тис. грн., позивач зазначає, що на момент проведення тієї ревізії не займав посаду директора підприємства та не мав жодного відношення до діяльності КП «Сансервіс».

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що в ході ревізії ТОВ «Сервістехремонт» була виявлена дебіторська заборгованість ТОВ «Сервістехремонт» в сумі 8992,2 грн., термін позовної давності для стягнення якої минув, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) підприємству. Вказане порушення виникло внаслідок недостатнього контролю з боку директора підприємства ОСОБА_1 за організацією бухгалтерського обліку та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, який є відповідальним згідно з пунктом 3 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України». Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

Апелянт у судове засідання не прибув, просив здійснювати апеляційний розгляд за його відсутності.

Представник відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області та Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції Максимюк М.Ю. (довіреності № 16-32 від 21.03.2016 року, № 16-9 від 05.01.2016 року) просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки ним, як директором КП «Сансервіс», допущені порушення фінансової дисципліни внаслідок недостатнього контролю за здійсненням фінансово-господарської діяльності підприємства, що призвело до не усунення порушень, виявлених попередньою ревізією на суму 25,66 тис. грн. та невжиття заходів щодо відшкодування дебіторської заборгованості на суму 8992,40 грн., по якій минув строк позовної давності.

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок не відповідає обставинам справи.

Так, статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 164-2 цього Кодексу визначає адміністративне правопорушення з фінансових питань як приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів щодо відшкодування з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Згідно статті 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення України посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДФІ № 04-0075/2015 від 24 квітня 2015 року, складеним головним державним фінансовим інспектором Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції Няттієвою І.В., при проведенні планової ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Сансервіс» за період з 01.01.2011 року по 31.01.2015 року виявлені факти, що призвели до ведення бухгалтерського обліку з порушенням порядку за період з 21.05.2013 року по 31.01.2015 року, які виникли внаслідок недостатнього контрою за здійсненням фінансово-господарської діяльності підприємства, що призвело до не усунення порушень, виявлених попередньою ревізією на суму 25,66 тис. грн., втрати підприємством активів на суму 8992,4 грн., що також призвело до фінансових втрат (а.с.8).

На виконання вимог ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області надані матеріали попередньої ревізії: Акт ревізії від 22.11.2010 року № 6-19/096, заперечення до Акту від 07.12.2010 року, висновки на заперечення від 16.12.2010 року, лист про усунення порушень, виявлених в ході ревізії від 20.12.2010 року № 6-28/4011, відповіді КП «Сансервіс», вимога Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про усунення порушень виявлених в ході ревізії адресовані директору КП «Сансервіс» ОСОБА_5, строк виконання зазначено до 25.01.2011 року (а.с.143-224).

Як стверджує позивач, він був призначений на посаду директора КП «Сансервіс» з 18 травня 2013 року, тобто після ревізії та закінчення строку на усунення порушень, виявлених під час її проведення. При цьому, попереднім керівництвом КП «Сансерівс» вживались заходи, спрямовані на виконання вимог, доказом чого є листи № 51 від 20.01.2011 року, № 39 від 08.04.2011 року, № 372 від 05.04.2011 року, № 917 від 19.08.2011 року (т. 1 а.с.233-245, т. 2 а.с. 1-18). При цьому, жодних зауважень щодо неналежного виконання вимог або виконання їх не у повному обсязі від органів КРУ на адресу КП «Сансерівс» не надходило. Відсутні і відомості про звернення КРУ до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, як це передбачалось пунктом 10 частини 1 статті 10 Закону України «Про контрольно-ревізійну службу в Україні» в редакції Закону України від 15.12.2005 р. N 3202-IV.

Враховуючи такі обставини, як строк виконання обов'язкових вимог Контрольно-ревізійного відділу в м. Кривому Розі (до 25.01.2011 року), час призначення позивача на посаду директора КП «Сансервіс» ( 18.05.2013 року), яке мало місце після пред'явлення вимог попередньому керівнику та закінчення строку їхнього виконання, колегія суддів приходить до висновку про те, що спірна постанова в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за не усунення порушень, виявлених під час попередньої ревізії не може вважатись правомірною.

Висновки контролюючого органу про наявність дебіторської заборгованості, термін позовної давності на стягнення якої минув по розрахунках з контрагентом ТОВ «Сервістехремонт» в сумі 8 992,4 грн. за виконані підрядні роботи спростовується рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/6227/15 від 31.08.2015 року яким стягнуто з ТОВ «Сервістехремонт» суму безпідставно отриманих коштів в розмірі 8992,4 грн. Отже, зазначена заборгованість безпідставно була визначена контролюючим органом, як безнадійна.

Відповідно до статті 202 цього ж Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року по справі № 215/2563/15-а(2-а/215/69/15) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову серії ДФІ №04-0104/2015 від 12.05.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, прийняту виконуючим обов'язки начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області Дудником В.В.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області (вул. Свердлова, 22/2, м. Дніпропетровськ, 49600, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1 50000) понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 153 (сто п'ятдесят три) грн. 47 коп.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко