Справа № 820/2839/15
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2016 р. м. Київ К/800/34823/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді: Васильченко Н.В.,

суддів: Сорока М.О., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання: Яроші Д.В.,

за участі представників: позивача: Ладан О.М., відповідача: Зубенко М.О., прокуратури Чубенка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року по справі №820/2839/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" до Регіонального відділення фонду державного майна у Донецькій області, за участі прокуратури Донецької області про скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "СРЗ" звернулося до суду з позовом до Регіонального відділення фонду державного майна у Донецькій області, за участі прокуратури Донецької області, в якому просило скасувати Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 24.02.2015 року № 00224 "Про створення комісії з оцінки майна - цілісного майнового комплексу ДП "Азовський судноремонтний завод".

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2003р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та товариством з обмеженою відповідальністю "СРЗ" укладений договір оренди № 1055/03 згідно з п.п. 1.1., 10.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Азовський судноремонтний завод". З метою підготовки до оцінки ЦМК, визначення складу необоротних матеріальних та нематеріальних активів, що входять до складу ЦМК, визначення складу майна, що передається на утримання або зберігання орендарю, та оцінки державного майна відповідачем 24.02.2015 року прийнятий Наказ № 00224 "Про створення комісії з оцінки майна - цілісного майнового комплексу ДП "Азовський судноремонтний завод". Зазначений Наказ не відповідає вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики оцінки об'єктів оренди, Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2015 року позовні вимоги задоволені.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням апеляційного суду товариство з обмеженою відповідальністю "СРЗ" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом та обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги колегія суддів вважає, що є підстави для скасування судових рішень та закриття провадження у справі з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.06.2003 р. між відповідачем, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, (у якості орендодавця) та позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю "СРЗ" (у якості орендаря) укладений договір оренди № 1055/03.

Згідно п.п. 1.1., 10.1 зазначеного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Азовський судноремонтний завод", склад і вартість якого визначені відповідно до акту оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.04.2003р., вартість якого становить 567403,60 грн., на період з 17.06.2003р. по 17.06.2013 р.

У судовому порядку Договір оренди зазнав змін у редакції додаткової угоди № 5 та термін його дії був продовжений до 17 червня 2016 року.

Так, рішенням Господарського суду Донецької області від 13.06.2013 року по справі № 5006/37/152пн/2012 задоволений позов ТОВ "СРЗ", укладено датою прийняття цього рішення додаткову угоду №5 до договору №1055/03 від 17.06.2003р. у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.

Зокрема, пункт 3.2. статті 3 договору оренди викладений у наступній редакції: "Орендар за власний рахунок здійснює незалежну оцінку вартості основних засобів та нематеріальних активів протягом 45 днів з дня затвердження результатів інвентаризації. До дня затвердження результатів незалежної оцінки Орендар сплачує орендну плату без змін. Після затвердження результатів незалежної оцінки протягом 30 днів орендар зобов'язується сплатити різницю між сплаченою орендною платою (в т.ч. авансових оплат) та орендною платою, визначеною за правилами абз. 4 п. 3.1 ст. 3 Договору, за період з 18.06.2013р. до дня затвердження результатів незалежної оцінки без пені.".

Вказане рішення було оскаржене до апеляційної та касаційної інстанції та відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2014 року рішення Господарського суду Донецької області від 13.06.2013 року залишено в силі, а постанова Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2013 року - скасована.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди. Частиною першою цієї статті передбачено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

На підставі Постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2014 року у справі № 5006/37/152пн/2012, з метою підготовки до оцінки ЦМК, визначення складу необоротних матеріальних та нематеріальних активів, що входять до складу ЦМК, визначення складу майна, що передається на утримання або зберігання орендарю, та оцінки державного майна відповідачем 24.02.2015 року прийнятий Наказ № 00224 "Про створення комісії з оцінки майна - цілісного майнового комплексу ДП "Азовський судноремонтний завод".

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ не відповідає вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 року № 2269-XII, Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженою Постановою КМ України від 10.08.1995р. № 629, Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання), затвердженого Постановою КМ України від 02.03.1993р. № 158.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 24.02.2015 року № 00224 "Про створення комісії з оцінки майна - цілісного майнового комплексу ДП "Азовський судноремонтний завод" винесений в межах повноважень та відповідає нормам чинного законодавства.

Розглядаючи справу та вирішуючи спір щодо заявлених позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що вирішуваний спір належить до адміністративної юрисдикції. Проте, із цим висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Правовий статус ФДМУ визначений Законом України "Про Фонд державного майна України" від 09.12.2011 № 4107-VI(далі - Закон № 4107-VI).

Статтею 1 Закону № 4107-VI визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до Закону № 4107-VI основними завданнями ФДМУ є, зокрема: реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління; державне регулювання у сфері оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Вирішуючи спір по суті, суди залишили поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник державного майна здійснює передачу державного майна в оренду та користування та реалізує державну політику у сфері державного регулювання оцінки майна, яке знаходяться у загальнодержавній власності, у порядку, встановленому законом, а також те, що відповідно до пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, підвідомчі господарським судам.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є правомірність Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 24.02.2015 року № 00224 "Про створення комісії з оцінки майна - цілісного майнового комплексу ДП "Азовський судноремонтний завод" прийнятого відповідачем на виконання умов договору оренди, може бути розглянуто за правилами КАС.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 10.03.2015 року у справі № 21-547а14.

Враховуючи викладене, за сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін у відносинах, що виникли при виконанні господарського договору може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС України, а тому рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження у справі, з роз'ясненням позивачеві про право на звернення до суду на загальних підставах в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року скасувати та закрити провадження в адміністративній справі №820/2839/15.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: