Справа № 826/26260/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2016 року 11:30 № 826/26260/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Погрібніченка І.М.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дудник А.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про стягнення невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про стягнення невиплаченої заробітної плати, мотивуючи позовні вимоги тим, що протиправні дії відповідача щодо виходу за межі реалізації права керівника на зменшення розміру премії згідно п. 3.1 Положення про преміювання призвели до невиплати заробітної плати у належному розмірі, тобто за умови відсутності допущених позивачем порушень зазначених у цьому пункті показників зменшення відповідачем на власний розсуд.

У позовній заяві позивач просить суд: стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за січень 2012 року - липень 2012 року, вересень 2012 року - квітень 2013 року в загальному розмірі 14603 грн.

В ході судового розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав того, що відсоток преміювання працівників, встановлений Комісією є рекомендаційним та таким, який визначає граничні розміри преміювання. Крім того, до повноважень колишнього начальника управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України ОСОБА_3 належало право самостійно визначати розмір додаткової заробітної плати у вигляді премії, яка може бути зменшена або збільшена за основними результатами діяльності працівника залежно від їх особистого вкладу в загальні результати роботи. При цьому, до повноважень начальника структурного підрозділу належить здійснення оцінки роботи підлеглих, а відтак при виплаті позивачу заробітної плати було враховано кількість відпрацьованого часу та якість виконуваної роботи з урахуванням зайнятості позивача в судових засіданнях.

Оцінюючи подані сторонами докази за правилами ст. 86 КАС України, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в період з січня 2012 року по липень 2012 року, а також з вересня 2012 року по квітень 2013 року ОСОБА_1 працював на посаді головного спеціаліста Контрольно-ревізійного управління та Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України.

Як повідомив позивач та підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями Міністерства юстиції України від 12.02.2013 року №Я-1051/17 та від 09.12.2014 року №ПІ-Я-1725/16 за період з січня 2012 року по липень 2012 року та з вересня 2012 року по квітень 2013 року премія працівникам центрального апарату Міністерства юстиції України нараховувалась та виплачувалась в межах кошторисних призначень відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01.08.2011 року №1925/5, розмір відсотка до посадового окладу щомісячного преміювання працівників Міністерства юстиції становив: січень 2012 року - 90%, лютий - 90%, березень - 100%, квітень - 100%, травень - 90%, червень - 90 %, липень - 100%, вересень 130%, жовтень -100%, листопад - 100%, грудень-73%, січень 2013 року - 100%, лютий - 100%, березень - 100%, квітень - 100%.

Водночас, ОСОБА_1 зазначає, що в період з січня 2012 року по липень 2012 року та з вересня 2012 року по квітень 2013 року йому виплачувалась премія в неналежному розмірі, або взагалі не виплачувалась, що і зумовило його звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті, суд виходить з наступного.

Умови оплати праці працівників органів виконавчої влади визначені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до п. 1.3 Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 1 серпня 2011 року № 1929/5 (далі - Положення про преміювання) преміювання здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи за підсумками роботи за місяць (рік), без обмеження індивідуального розміру премій.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Положення про преміювання для вирішення усіх питань щодо преміювання у Міністерстві юстиції створюється Комісія; на першому засіданні комісії, виходячи із доведеного місячного фонду преміювання Комісія визначає відсоток преміювання; керівники структурних підрозділів Міністерства у дводенний термін, виходячи з доведеного Комісією відсотка, подають свої пропозиції щодо розміру преміювання кожного працівника структурного підрозділу для розгляду на другому засіданні, де остаточно затверджують пропозиції на преміювання, після чого заступник Міністра-керівник апарату підписує розподіли коштів на преміювання.

Відповідно до пункту 3.1 Положення про преміювання для визначення розміру щомісячної премії враховуються такі показники: ефективність і ініціативність у роботі та виконанні завдань, визначених Положенням про Міністерство юстиції України, положеннями про структурні підрозділи та робочими планами; своєчасне і якісне виконання доручень керівництва Міністерства, керівника структурного підрозділу; кількість повернутих на доопрацювання документів Міністром юстиції, першим заступником Міністра та заступником Міністра - керівником апарату, керівником структурного підрозділу; порушення трудової дисципліни, в тому числі запізнення на роботу; кількість, якість та складність підготовлених документів (при розгляді звернень, опрацюванні нормативно-правових актів, листуванні з організаціями, складанні звітності); порушення терміну виконання, встановленого Міністром юстиції, першим заступником Міністра, заступником Міністра-керівником апарату, керівником структурного підрозділу; виконання роботи тимчасово відсутніх працівників (внаслідок тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці та ін.); ефективність використання коштів згідно з помісячним планом асигнувань за бюджетними програмами, головним розпорядником яких визначено Міністерство юстиції України.

Пунктом 3.2 Положення про преміювання передбачено, що розмір премії залежить від виконання показників, зазначених у пункті 3.1 Положення, планах роботи структурних підрозділів та особистого внеску в загальні результатами роботи і визначається працівникам структурного підрозділу - директором Департаменту, начальником самостійного Управління, начальником відділу (самостійного) за погодженням з Міністром юстиції, першим заступником Міністра, заступником Міністра-керівником апарату; розмір премії нараховується у відсотках до посадового окладу з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Відповідно до пунктів 3.6, 3.7 Положення про преміювання передбачено, що працівникам може бути зменшено розмір премії частково або повністю за невчасне (неналежне) виконання показників, передбачених пунктом 3.1 Положення, а працівникам, до яких застосовано заходи дисциплінарного стягнення, які визначено наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, премія за підсумками роботи за місяць, в якому дисциплінарне стягнення застосовано, не виплачується.

За таких обставин, премія є виплатою індивідуального характеру, розмір якої залежить від особистого внеску та результатів роботи конкретно визначеного працівника, визначається у межах визначеного відсотка преміювання за поданням безпосереднього керівника, при цьому, розмір премії може бути не стабільним, оскільки показники роботи працівника за звітні періоди можуть відрізнятись, а у разі застосування дисциплінарного стягнення премія взагалі не виплачується.

При цьому, відповідно до роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики України від 21.09.2009 року №10712/0/14-09/13 позбавлення премій, передбачених системою оплати праці, провадиться відповідно до положення про преміювання, що діє на підприємстві, в установі, організації, і може провадитися тільки за той розрахунковий період, у якому було допущено порушення трудової дисципліни, що оформлюється наказом керівника з обов'язковим зазначенням конкретних обставин, що стали причиною депреміювання.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2015 року без змін, визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не здійснення контролю за доведенням ОСОБА_1 начальником Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України ОСОБА_3 наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2011 р.. № 1929/5 "Про затвердження Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції" та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 07.03.2013 р. № 265/к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1." як незаконний з часу його видання.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року в адміністративній справі №826/13742/13-а за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань державної служби про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.11.2013 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про не проведення повного та об'єктивного службового розслідування щодо вивчення ОСОБА_1 під час проведення внутрішнього аудиту стану фінансово-господарської діяльності Головного управління юстиції у Закарпатській області питань, не передбачених програмою аудиту - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

При цьому, постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 14.11.2013 року вказаний адміністративний позов був задоволений в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення повного та об'єктивного службового розслідування фактів, викладених у скарзі від 11 травня 2013 року щодо питань не доведення усіх документів з питань діяльності Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України протягом 2012-2013 років, як працівнику підрозділу, відносно проходження ним державної служби.

Наведене в сукупності свідчить про безпідставність застосування до позивача обмежень щодо виплати премії в період з січня 2012 року по липень 2012 року та в період з вересня 2012 року по квітень 2013 року, оскільки судовими рішеннями визнано протиправність застосування заходів дисциплінарного стягнення.

Водночас, відповідно до повідомлення Міністерства юстиції України №ПІ-Я-106/17 від 06.02.2014 року позивачу за 22.01.2013 року заробітна плата ОСОБА_1 не нараховувалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" державний службовець публічної служби отримує заробітну плату, яка складається із посадових окладів; доплати за ранг, надбавок за особливі умови державної служби надбавки за вислугу років, премій за результатами роботи державного службовця.

В свою чергу заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати. До основної заробітної плати належить посадовий оклад, а до додаткової заробітної плати належать премії, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інші надбавки відповідно до чинного законодавства.

Статтею 97 Кодексу законів про працю України, встановлено, що визначення конкретних розмірів тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій та винагород покладається на власника або уповноваженого ним органа.

Умови оплати праці працівників органів виконавчої влади визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Частиною ч.2 п.2. Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" надано право керівникам державних органів здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також починаючи з 01.01.2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що чинним законодавством визначене право керівників самостійно визначати розмір додаткової заробітної плати у вигляді премії, яка може бути зменшена або збільшена за основними результатами діяльності працівника.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються в Положенні про преміювання відповідного органу залежно від наявних коштів на такі цілі.

Зазначене положення розробляється в органах самостійно, та повинно відповідати вимогам Закону України "Про державну службу", Постанові Кабінету Міністрів № 268 та іншим нормативно-правовим актам.

Згідно з частиною 3.2 Положення розмір премії працівникам структурного підрозділу визначається директором Департаменту, начальником самостійного управління, начальником відділу (самостійного) за погодженням з Міністром юстиції, першим заступником Міністра, заступником Міністра-керівником апарату.

Таким чином, розмір премії працівникам погоджується із керівником вищого рівня, а тому саме він затверджує розмір премії.

Відповідно до частини 2.3 Положення, керівники структурних підрозділів Міністерства, у дводенний термін, виходячи із доведеного Комісією відсотка, подають свої пропозиції щодо розміру преміювання кожного працівника структурного підрозділу для розгляду на другому засіданні, де остаточно затверджується розмір преміювання, після чого заступник Міністра-керівник апарату підписує розподіл коштів на преміювання.

Як уже зазначалось вище та підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями Міністерства юстиції України від 12.02.2013 року №Я-1051/17 та від 09.12.2014 року №ПІ-Я-1725/16 за період з січня 2012 року по липень 2012 року та з вересня 2012 року по квітень 2013 року премія працівникам центрального апарату Міністерства юстиції України нараховувалась та виплачувалась в межах кошторисних призначень відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01.08.2011 року №1925/5, розмір відсотка до посадового окладу щомісячного преміювання працівників Міністерства юстиції становив: січень 2012 року - 90%, лютий - 90%, березень - 100%, квітень - 100%, травень - 90%, червень - 90 %, липень - 100%, вересень 130%, жовтень -100%, листопад - 100%, грудень-73%, січень 2013 року - 100%, лютий - 100%, березень - 100%, квітень - 100%.

При цьому, судом встановлено, що у період з січня 2012 року по липень 2012 року з вересня 2012 року по квітень 2013 року позивачу не виплачувалась в повному обсязі розмір щомісячної премії. Водночас, судовими рішеннями вказаними вище спростовуються факти порушення позивачем трудової дисципліни.

За таких обставин, позивачу належить до виплати сума невиплаченої заробітної плати з урахуванням щомісячної премії за період з січня 2012 року по липень 2012 року з вересня 2012 року по квітень 2013 року у розмірі 14603 грн.

Згідно п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 невиплачену суму заробітної плати за період з січня 2012 року по липень 2012 року, з вересня 2012 року по квітень 2013 року в розмірі 14603 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.