Справа № 425/961/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мирошникова О.Ш.
Суддя-доповідач - Сіваченко Ігор Вікторович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року справа №425/961/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Чебанова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 квітня 2016 року у справі № 425/961/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області (далі - Управління), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача з приводу відмови у перерахунку пенсії позивача, виходячи із 80% суми складових заробітної плати, які зазначені у довідці про складові її заробітної плати від 15.04.2015 № 6/1096;

- визнати протиправними дії відповідача з приводу відмови у нарахуванні та виплати пенсії позивачу з 01.06.2015;

- зобов'язати відповідача протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням суду з 01.06.2015 року перерахувати позивачу пенсію в розмірі 80% з урахуванням всіх складових її заробітної плати, які зазначені у довідці про складові її заробітної плати від 15.04.2015 № 6/1096;

- зобов'язати відповідача протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням суду поновити з 01.06.2015 виплату позивачу пенсії згідно з Законом України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон N 3723-XII) виходячи із розміру 80% від суми її заробітної плати, яка була врахована під час призначення її пенсії.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що вона з 16.07.2008 перебуває на обліку в Управлінні та їй з 02.06.2009 призначено пенсію за віком згідно Закону України від 7 червня 2001 року N 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон N 2493-III), дані про розмір заробітної плати позивача для розрахунку пенсії були взяті із документів, які на час призначення пенсії не містили повного розрахунку її заробітної плати. 02.02.2016 позивач звернулася до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням «інших виплат», зазначених у довідці про складові заробітної плати від 15.04.2015 № 6/1096. Також, у своїй заяві позивач просила нараховувати та виплачувати їй пенсію з 01.06.2015, оскільки позивачу було припинено виплату пенсії 01.04.2015 згідно Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), але позивачу також було відмовлено відповідачем у виплаті пенсії. В ст. 21 Закону України N 2493-III було внесено зміни, а саме: «тимчасово у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 у період роботи особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються». Оскільки до 01.06.2015 по теперішній час спеціальні закони не прийняті, як працюючий пенсіонер з 01.06.2015 позивач не має права на призначення пенсії за спеціальним законом, тому вона вважає, що нарахування та виплата призначеної їй пенсії за віком повинна бути відновлена з 01.06.2015. Позивач, не погодившись з відмовою Управління, звернулася до суду з цим позовом.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 5 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- визнано неправомірними дії Управління з приводу відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно Закону N 3723-XII з урахуванням всіх складових заробітної плати, які зазначені у довідці №6/1096 від 15.04.2015 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону N 3723-XII;

- зобов'язано Управління здійснити ОСОБА_2 з 1 лютого 2016 року перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, які зазначені у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону N 3723-XII, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради;

- визнано неправомірними дії Управління з приводу припинення нарахування та виплати пенсії за віком з 17.09.2015 ОСОБА_2;

- зобов'язано Управління нарахувати та виплатити пенсії за віком з 17.09.2015 ОСОБА_2, призначену відповідно до Закону N 3723-XII;

- позов в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахування та виплати пенсії за вислугу років Управління за період з 01.06.2015 по 16.09.2015 включно - залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

В задоволенні решті позовних вимог - відмовлено (а.с.71-76).

Відповідач, не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.79-81).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Управління вважає, що робити перерахунок пенсії виходячи з розміру 80 відсотків не має правових підстав, тому як нова редакція статті 37 Закону N 3723-XII не містить раніше діючих положень, які дозволяли встановлювати цей розмір.

Також, апелянт вказує, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати постановою КМУ від 31.05.2000 №865 не передбачені, не входять до складу заробітку, з якого обчислюється пенсія.

Апелянт також зазначає, що з 02.06.2009 позивач отримує пенсію за віком згідно Закону N 2493-III, який відсилає до правил призначення пенсії за Законом № 3723-ХІІ. Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 45 та ч. 1 ст. 47 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), призначення пенсії носить одноразовий, а не періодичний характер, оформлюється відповідним рішенням суб'єкта владних повноважень, яке по суті і є об'єктом оскарження в судовому порядку, та здійснюється на підставі заяви особи, яка має право на призначення пенсії, з конкретної дати. В даному випадку пенсії є похідним від її призначення з певної дати, яка визначається датою звернення особи з відповідною заяви до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Крім того, з 01.04.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), яким встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки, позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, виплата пенсії позивачу підлягає зупиненню.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 згідно записів в трудовій книжці та відомостей з її пенсійної справи з 22.09.2008 року працює в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради на посаді головного спеціаліста відділу соціальних гарантій та компенсацій.

З 02.06.2009 позивачці було призначено пенсію за віком у розмірі 1619,03 гривень, в зв'язку з переходом з одного виду пенсії на інший, відповідно до Закону N 3723-XII, виходячи з 80% від суми її середньомісячної заробітної плати, згідно розпорядження Управління № 145500 від 04.06.2009 (а.с.27).

З 01 квітня 2015 року позивачу, як особі яка працює на посаді яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, припинена виплата раніше призначеної за Законом «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII) пенсії, у зв'язку із внесенням змін до статті 85 цього Закону згідно із Законом № 213-VIII.

02.02.2016 позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, визначених в довідці № 6/1096 від 15.04.2015 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону N 3723-XII, яка видана Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, також у своїй заяві позивач просить поновити нарахування та виплату їй пенсії з 01.06.2015, виплата якої була зупинена 01.04.2015. Крім того, в силу п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII з 01.06.2015 року посада на якій він працює, не дає права на призначення пенсії за спеціальним законом, а тому встановлені з 01.04.2015 року обмеження щодо виплати раніше призначеної пенсії за віком не застосовуються до нього з 01.06.2015 (а.с.14-15).

З вказаної довідки № 6/1096 від 15.04.2015 вбачається, що за період з 01.06.2007 по 31.05.2009 інші виплати становили:

- Надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи - 10363,03 гривень;

- Премії - 11354,62 гривень;

- Премії до державних, професійних свят та ювілейних дат - 270,00 гривень;

- Інші виплати: індексація грошових доходів - 651,62 гривень; матеріальна допомога на оздоровлення - 3086,70 гривень; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 3021,60 гривень.

У довідці № 6/1096 від 15.04.2015 зазначено, що на всі виплати, уключені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 20706,00 гривень; довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату (а.с.10-13).

10.02.2016 Управління листом № 15/Н-14 відмовило позивачу в перерахунку та в нарахуванні й виплаті пенсії позивачу. З зазначеного листа вбачається, що в частині перерахунку пенсії відмовлено, оскільки матеріальна допомога не передбачена Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення, визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 та індексація не передбачена статтею 33 Закону N 3723-XII як складова заробітної плати держслужбовця, тому матеріальна допомога та індексація не враховуються при обчисленні пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII. В частині нарахування та виплати пенсії з 01.06.2015 позивачу відмовлено, оскільки у Управління відсутні законні підстави для її поновлення, в зв'язку з тим, що позивач проходила службу у виконавчому органі місцевого самоврядування - в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради в період з 01.04.2015 по 31.12.2015. Крім того, з 01.04.2015 набрав чинності Закон № 213-VIII, яким внесено зміни до статті 85 Закону № 1788-XII та встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки, позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, виплату пенсії припинено (а.с.16-17).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом, у зв'язку з чим передбачені статтею 85 Закону № 1788-XII підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанцій, з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон № 1788-XII, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Отже, Закон № 1788-XII є спеціальним законом, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Згідно статті 1 Закону № 1058-IV, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 85 Закону № 1788-XII, у редакції на час виникнення спірних правовідносин із змінами внесеними Законом № 213-VIII, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналізуючи зазначені норми, колегія суддів зазначає, що з 1 квітня 2015 року не виплачується пенсія особі, якій призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, якщо вона, станом на 01 квітня 2015 року, працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (далі - Закон № 911-VIII), частину 3 статті 85 Закону № 1788-XII викладено в такій редакції:

"Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Як зазначалось вище, позивач станом на теперішній час працює на посаді головного спеціаліста відділу соціальних гарантій та компенсацій в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, тобто, така її робота дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, а отже, позивач відноситься до переліку осіб, які визначені частиною 3 статті 85 Закону № 1788-XII.

Таким чином, відповідач, припинивши позивачу з 01.04.2015 року виплату пенсії, діяв відповідно до вимог законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що умовою для призупинення виплати пенсії позивачу є перебування його на відповідній посаді та наявність права на отримання пенсійного забезпечення.

Стосовно посилання суду першої інстанції на пункт 5 Розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII, колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності у позивача права на одержання спірної пенсії, необхідно виходити з положень спеціального законодавства, якими у даному випадку є стаття 85 Закону № 1788-XII, а не пункт 5 Розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII.

Крім того, пункт 5 Розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII не містить будь-яких вимог щодо поновлення виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 1788-XII, а єдиною підставою для поновлення виплати пенсій, згідно статті 85 Закону № 1788-XII, є звільнення особи з роботи на посадах, передбачених частиною 3 статті 85 Закону № 1788-XII.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 28.01.2016 по справі № 233/3637/15-а, від 19.02.2016 по справі № 334/5993/15-а, від 11 березня 2016 року по справі № 308/8620/15-а, від 05 квітня 2016 року по справі № 577/3755/15-а, від 20 квітня 2016 року по справі № 283/2367/15-а, від 27 квітня 2016 року по справі № 375/1642/15-а.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції, щодо наявності у позивача права на виплату їй спірної пенсії, з огляду на втрату чинності з 1 червня 2015 року статей стосовно пенсійного забезпечення у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом, є помилковим.

Що стосується позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії із заробітку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 37 № 3723-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім того, умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Зокрема, змін зазнавав відсотковий розмір пенсії державним службовцям від суми їх заробітної плати (спочатку такий розмір визначався в 80%, потім в 70%, пізніше - 60%) при її призначенні.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям нових Законів (зокрема, № 3668-VІ) змін не зазнали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 37 Закону № 3723-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державних службовців, є положення статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання в подібних правовідносинах висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 та від 17 грудня 2013 року.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в цій частині з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування цієї частини постанови місцевого суду не вбачається.

Також колегія суддів зазначає, що подання позивачем додаткових документів про свій заробіток в заяві від 02.02.2016 (на яку відповідачем необґрунтовано було прийнято рішення про відмову у здійснення перерахунку пенсії від 10.02.2016) є підставою для здійснення перерахунку її пенсії, в тому числі, шляхом обчислення складових її розміру, як то коефіцієнту заробітної плати, коефіцієнту страхового стажу. При цьому не має значення, чи має право в теперішній час ОСОБА_2 на поновлення їй виплати пенсії. Остання має право вимагати від Управління, в тому числі в судовому порядку, вчинення ним розрахунку, зокрема, складових її пенсії відповідно до Закону.

Тобто, в цій частині позовні вимоги судом першої інстанції задоволено обґрунтовано, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - частковому скасуванню.

Відповідно до частини шостої статті 94 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду за те, що дві з чотирьох позовних вимог визнані апеляційним судом такими, що підлягають задоволенню, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с.1) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 275,60 грн.

Керуючись статтями 160, 197, 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 квітня 2016 року у справі № 425/961/16-а - задовольнити частково.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 квітня 2016 року у справі № 425/961/16-а - скасувати в частині задоволення позовних вимог про:

- визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області з приводу припинення нарахування та виплати пенсії за віком з 17.09.2015 ОСОБА_2;

- зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області нарахувати та виплатити пенсії за віком з 17.09.2015 ОСОБА_2, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу»;

а в задоволенні цієї частини позовних вимог - відмовити.

В решті постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 квітня 2016 року у справі № 425/961/16-а, зокрема, якою

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області з приводу відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх складових заробітної плати, які зазначені у довідці №6/1096 від 15.04.2015 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області здійснити ОСОБА_2 з 1 лютого 2016 року перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, які зазначені у довідці № 6/1096 від 15.04.2015 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради; -

залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат наступним чином:

Стягнути на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1) судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов