Справа № 826/27274/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 червня 2016 року № 826/27274/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Джерела»
до третя особаГоловного територіального управління юстиції у м. Києві ПАТ «ХК «Київміськбуд»
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Джерела» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа ПАТ «ХК «Київміськбуд», в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення №3035146 від 11.06.2013 року Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності за ПАТ «ХК «Київміськбуд» на квартиру №60, що розташована у м. Києві по вул. Вишняківська, 13;

- визнати протиправними та скасувати рішення №3072310 від 12.06.2013 року Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності за ПАТ «ХК «Київміськбуд» на квартиру №139, що розташована у м. Києві по вул. Вишняківська, 13;

- визнати протиправними та скасувати рішення №2928347 від 06.06.2013 року Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності за ПАТ «ХК «Київміськбуд» на квартиру №224, що розташована у м. Києві по вул. Вишняківська, 13;

- зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування державної реєстрації прав власності за ПАТ «ХК «Київміськбуд» на квартири №60, №139, №224, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 13.

Протокольною ухвалою суду замінено неналежного відповідача - Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві на належного - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача та представник третьої особи проти позову заперечили, посилаючись на необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст.122 КАС України за клопотанням сторін про розгляд справи з їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

06 червня 2013 реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві прийнято рішення № 2928347, згідно з яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартиру, що розташована: м. Київ, вулиця Вишняківська, будинок 13, квартира 224, за суб'єктом: ПАТ «ХК «Київміськбуд», податковий номер 23527052.

11 червня 2013 реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві прийнято рішення № 3035146, згідно з яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартиру, що розташована: м. Київ, вулиця Вишняківська, будинок 13, квартира 60, за суб'єктом: ПАТ «ХК «Київміськбуд», податковий номер 23527052.

12 червня 2013 реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві прийнято рішення № 3072310, згідно з яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартиру, що розташована: м. Київ, вулиця Вишняківська, будинок 13, квартира 139, за суб'єктом: ПАТ «ХК «Київміськбуд», податковий номер 23527052.

Не погоджуючись з правомірністю зазначених рішень, позивач посилається на те, що: 1) ПАТ «ХК «Київміськбуд» подало органу реєстрації документи не в повному обсязі та не належно оформлені; 2) у матеріалах реєстраційної справи не міститься основних документів, що підтверджують виникнення у третьої особи права власності на нерухоме майно; 3) третьою особою до реєстрації не подано.

Крім того, позивач в обґрунтування власної правової позиції зазначає, що ПАТ «ХК «Київміськбуд» протиправно не передано на баланс ОСББ зазначені квартири.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, третя особа, з метою використання свого права, звернулась до органу державної реєстраційної служби для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам по справі, суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом та їх обтяжень, врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

У відповідності до п.п. 15, 16 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав. У випадках, установлених законодавством, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до спеціального розділу Державного реєстру прав.

Пунктом 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 визначено, що з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості, щодо об'єкта нерухомого майна: тип об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об'єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); площа об'єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю); адреса об'єкта нерухомого майна; підстава для внесення запису про нерухоме майно: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу

Постанова Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» є спеціальним для спірних відносин.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх

обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частина 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначає які саме дії повинен вчинити державний реєстратор, що пов'язані з державною реєстрацією прав на майно.

Так, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

Ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні реєстрації обтяжень.

В рамках спірних правовідносин відповідач не знайшов підстав для відмови третій особі в проведенні реєстраційних дій, в той же час дійшов висновку про належність та достатність документів для проведення реєстрації права власності на квартири.

Суд погоджується з правомірністю та обґрунтованістю спірних рішень відповідача, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 29 Порядку для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований чи реконструйований об'єкт нерухомого майна заявник, крім документів, що визначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав технічний паспорт на такий об'єкт.

05.06.2013, 11.06.2013 представником ПАТ ХК «Київміськбуд» було подано заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень за реєстраційними номерами 1454186, 1465723, 1532677 щодо проведення державної реєстрації права власності на квартири № 224, 139, 60, що розташовані у м. Києві по вул. Вишняківській, будинок 13.

Відповідно до матеріалів реєстраційних справ (додаються) вбачається, що заявником - ПАТ «ХК «Київміськбуд» (особою замовником будівництва та будівельною організаціє) було подано наступні документи: платіжні доручення від 29.05.2013 (по сплаті державного мита на 119,00 грн. та за витяг 120,00 грн.; копії довіреності; довідки статистики; копія виписок; довідка від 29.05.2013; довідка від 29.05.2013; Технічний паспорт.

Відповідно до пункту 46 Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що визначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

У документах системної папки, поданих забудовником (замовником) ПАТ «ХК «Київміськбуд», міститься: копії актів про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 14.11.2002 № 250 та від 28.12.2002 № 250/1, де замовником (забудовником) вказано ПАТ «ХК «Київміськбуд», видані щодо будівництва житлового будинку по вул. Вишняківська, 13, у Дарницькому районі м. Києва, згідно з якими в експлуатацію було здано чотирнадцятиповерховий житловий будинок; дозвіл на це будівництво; копія договору на право тимчасового довгострокового користування землею № 90-5-00052 від 31.08.1999; копія угоди про внесення змін до договору на право від 01.09.2004 № 90-5-00088; розпорядження про надання поштової адреси № 477 від 17.07.2002.

Відповідно до ч. 1ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Також, згідно зі статтею 876 Цивільного кодексу України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Отже, власником трьох спірних квартир є ПАТ ХК «Київміськбуд».

За таких обставин, твердження Позивача, що заявником подані не всі документи, які передбачені Законодавством для державної реєстрації нерухомого майна є безпідставними та не обґрунтованими, внаслідок чого оскаржувані рішення про державну реєстрацію права власності скасуванню не підлягають.

Доводи позивача про те, що ПАТ «ХК «Київміськбуд» протиправно не передано на баланс ОСББ зазначені квартири, судом відхиляються, враховуючи наступне.

В разі якщо існують правові підстави для передачі спірних квартир, зареєстрованих за ПАТ ХК «Київміськбуд», як службових, на баланс ОСББ «Джерела», право вимоги та ініціювання захисту такого права належить ОСББ «Джерела», однак поза рамками адміністративного судочинства.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не врегульовано питання, що передача об'єкту нерухомості на баланс тягне за собою набуття права власності.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування державної реєстрації прав власності за ПАТ «ХК «Київміськбуд» на квартири №60, №139, №224, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 13, задоволенню не підлягають, за наступних підстав.

По-перше, під час розгляду даної справи судом встановлено та підтверджується матеріалами справи обґрунтованість та законність спірних рішень, тобто їх відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, внаслідок чого правові підстави для зобов'язання відповідача вчиняти дії по внесенню до Державного реєстру записів про скасування державної реєстрації прав власності за ПАТ «ХК «Київміськбуд» на квартири №60, №139, №224, відсутні.

По-друге, позивачем обрано невірний спосіб захисту в цій частині позовних вимог, враховуючи наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо внесення відповідних записів до реєстру є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду -тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень -ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, вищевказана позовна вимога розцінюється Окружним адміністративним судом м. Києва саме втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову підприємства Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Джерела» - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Б. Федорчук