Справа № 807/1621/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Справа № 876/822/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області до Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, на яке поширюється право податкової застави,

встановив:

У серпні 2015 року позивач ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», в якому просив надати дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 3943758,61 грн. за рахунок майна відповідача, вказаного в Акті опису майна №3/23 від 20.03.2015 та №4/25 від 13.08.2015 року, на яке поширюється право податкової застави.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.10.2015 року позов задоволено повністю. Надано дозвіл ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області на погашення суми податкового боргу у розмірі 3943758,61 грн. за рахунок майна ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», вказаного в Акті опису майна № 3/23 від 20.03.2015 року та № 4/23 від 13.08.2015 року, на яке поширюється право податкової застави.

З цією постановою суду не погодився відповідач і оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі здійснюється лише у випадку недостатності у платника податків грошових коштів для погашення такого боргу. Також, вказує апелянт, що в статутному фонді відповідача частка держави становить більше 25 відсотків, а заставне майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, а тому відповідно до Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» відсутні підстави для застосування примусової реалізації майна державного підприємства.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 30.10.2015 року та постановити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач ДПІ у м. Ужгороді подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.06.2015 року по справі №807/688/15 задоволено позов ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області про стягнення з розрахункових рахунків ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» коштів у сумі 3420348,33 грн. на погашення податкового боргу в розмірі 3420348,33 грн. по податку на додану вартість (а.с. 16).

Ця постанова суду від 03.06.2015 року набрала законної сили і 06.07.2015 року судом видано виконавчий лист (а.с. 18).

На виконання вказаної постанови суду від 03.06.2015 року ДПІ у м. Ужгороді здійснювала вилучення готівкових коштів, які належать боржнику та зверталась до установ банку, обслуговуючих платника податків, з інкасовими дорученнями на стягнення коштів за податковим боргом, а саме: - інкасове доручення № 185 від 02 липня 2015 року у ПАТ «Укрексімбанк», відповідно до якого списано коштів в сумі 39,58 грн. та яке повернуто без виконання у зв'язку із відсутністю коштів; - інкасове доручення № 186 від 02 липня 2015 року у ПАТ «Укрексімбанк», яке повернуто без виконання у зв'язку із відсутністю коштів; - інкасове доручення № 188 від 02 липня 2015 року у ПАТ «КомінвестБанк», яке повернуто без виконання у зв'язку із відсутністю коштів; - інкасове доручення № 190 від 02 липня 2015 року у АТ «УкрСибБанк», яке було повернуто у зв'язку з відсутністю коштів; - інкасове доручення № 194 від 02 липня 2015 року у АБ «Укргазбанк», відповідно до якої частково списано коштів сумі 1000 грн. та було повернуто без виконання у зв'язку із відсутністю коштів (а.с. 19-21).

Станом на 18.08.2015 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 3943758,61 грн. (а.с. 9, 43-52).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо підставності позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.41.2 ст.41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Порядок здійснення органом державної податкової служби заходів з погашення податкового боргу передбачений ст.95 Податкового кодексу України. Так, згідно з п.95.1 вказаної статті, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, законодавством чітко передбачена черговість вчинення дій контролюючим органом з погашення податкового боргу: стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, і тільки в разі їх недостатності - продаж майна, яке перебуває у податковій заставі.

Податкова застава, згідно пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України, - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом п.89.3 ст.89 ПК України визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Отже, здійснення передбачених ст.95 ПК України заходів щодо стягнення податкового боргу шляхом продажу майна платника податків можливе лише за умови, якщо на це майно поширена податкова застава на підставах та умовах визначених саме цим кодексом і лише в разі недостатності коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Як видно з матеріалів справи, 04.01.2015 року головою комісії з реорганізації ДПІ у м. Ужгороді, заступником начальника інспекції Дюлай В.І. було прийнято рішення № 16/25 про опис майна ДП «Закарпатський облавтодор» у податкову заставу (а.с. 11).

Податковим керуючим ДПІ у м. Ужгороді було проведено опис майна відповідача, на яке поширюється право податкової застави, за результатами якого складено Акт від 20.03.2015 року № 3/23 та визначено майно відповідача на яке поширюється право податкової застави, а саме: - автомобільний підйомник, ідентифікатор YЗM 1010, реєстраційний номер АО 7431 АС, марка МАЗ, модель 6303, рік випуску 2005, колір жовтий, шасі YЗM 1010, тип ТЗ спец-дорожний С, повна маса 20000 кг., об'єм двигуна V=14860 в кількості 1 штука вартістю 1792982,00 грн.; - автогрейдер марки ДЗ 98 В рік випуску 2003 № 3523 СП, двигун, шасі 30175947, реєстраційний номер 02557 СК в кількості 1 штука вартістю 247797,00 грн.; - плавильно-зливочна машина Grafko Super Shot 125 DCRG, реєстраційний номер КС 01206, рік вип. 2004, заводський номер 1C9SE45, двигун 000306, маса 4205 кг. в кількості 1 штука, вартістю 388459,00 грн. (а.с. 12).

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.03.2015 року № 46630660 на майно відповідача згідно Акту опису майна від 20.03.2015 року № 3/23 було накладено податкову заставу від 23.03.2015 року, з терміном дії до 23.03.2020 року (а.с. 13).

Також, податковим керуючим ДПІ у м. Ужгороді було проведено опис майна, за результатами якого було складено Акт від 13 серпня 2015 року № 4/23 та визначено майно на яке поширюється право податкової застави, а саме: - самоскид МАЗ-551605, 2005 р.в., реєстраційний номер АО 6741 АС, модель 551605-221, колір оранжевий шасі № YЗM 6824, повна маса 33500 кг., об'єм двигуна V=14860, в кількості 1 штука вартістю 415936,00 грн.; - самоскид МАЗ 551605, 2005 р.в., реєстраційний номер АО 6742 АС, модель 551605-221, колір оранжевий, шасі № YЗM 6916, повна маса 33500 кг., об'єм двигуна V=14860, в кількості 1 штука, вартістю 415936,00 грн.; - автогрейдер GR 165, р.в. 2007, реєстраційний номер 03497 АО заводський № G 4, двигун № В 407008200, повна маса 16000 кг., в кількості 1 штука вартістю 400488,48 грн.; - автогрейдер GR 165, р.в. 2007, реєстраційний номер 01947 АО, заводський № G 7, двигун № В, повна маса 15050 кг., в кількості 1 штука вартістю 501276,00 грн. (а.с. 14).

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 17.08.2015 року № 47659114 на майно відповідача згідно Акту опису майна від 13.08.2015 року № 4/23 було накладено податкову заставу від 17.08.2015 року, з терміном дії до 17.08.2020 року (а.с. 15).

Крім цього, ДПІ у м. Ужгороді було винесено відносно ДП «Закарпатський облавтодор» податкову вимогу № 207-25 від 04.02.2015 року (а.с. 10).

Враховуючи наведені вище норми законодавства і обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем вжито заходи, передбачені п.95.3 ст.95 ПК України, щодо стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків відповідача в рахунок погашення податкового боргу, зокрема, до банківських установ направлялись інкасові доручення (розпорядження) які повернуті через відсутність коштів на розрахунковому рахунку відповідача, податковим органом здійснено опис майна відповідача, яке передано в податкову заставу.

При цьому, покликання апелянта на інкасове доручення № 191 від 02.07.2015 року не може бути безумовною підставою для відмови у наданні дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна на яке поширюється право податкової застави, оскільки розмір податкового боргу відповідача за розглядуваний період становить 3943758,61 грн., а розмір коштів на рахунку в АТ «УкрСиббанк» за цим інкасовим дорученням становить 501846,56 грн..

Відносно доводів апелянта про неможливість застосування примусової реалізації майна відповідача як державного підприємства, то такі доводи є безпідставними, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Згідно ст.2 цього Закону, для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу. Перелік майна, яке підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника, виявляється у процесі виконання органом державної податкової служби судового рішення про надання такого дозволу. Майно платника, що підлягає продажу, не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна, а платник, в свою чергу, чи особа, яка вважає, що його інтереси порушені, не позбавлені права оскаржити включення податковим органом до опису майна активів.

Крім цього, норми вказаного вище Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» підлягають застосуванню на стадії вчинення дій з реалізації конкретного майна, а не при вирішенні питання щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна на яке поширюється право податкової застави.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду від 30.10.2015 р. винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області до Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, на яке поширюється право податкової застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 13.06.2016 року.