Справа № 826/1504/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 червня 2016 року № 826/1504/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК ТЕХНО"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач - 1), Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач - 2) та просить суд: визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві по направленню державному реєстратору Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомлення за формою 18-ОПП про відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» за його місцезнаходженням; скасувати рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 08.12.2015, яким було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО»; скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08.12.2015 про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО»; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії щодо поновлення реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» як платника податку на додану вартість з 08.12.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем документи відносно незнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» за місцезнаходженням були складені формально, без вжиття всіх необхідних заходів, передбачених чинним законодавством, а тому обставини стосовно відсутності позивача за місцезнаходженням були встановлені податковим органом з порушенням закону.

Вказане, в свою чергу, на думку позивача, призвело до прийняття протиправного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, з огляду на що останній звернувся до суду за захистом свої порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідач - 1 проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Відповідач - 2 відношення до позову не висловив, подав копії матеріалів на підставі яких внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців від 08.12.2015.

В судовому засіданні 29.03.2016 судом в порядку ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача - 1, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Морозовим Антоном Віталійовичем 08.12.2015 внесено запис №3037546 до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про «Внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу» відносно товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» () (далі - запис).

На підставі вказаного запису до Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення №402/26-50-11-01-27 від 08.12.2015 про анулювання реєстрації платника податків на додану вартість товариству з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» (далі - оскаржуване рішення).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» вважає вказаний запис та рішення необґрунтованими і безпідставними у зв'язку з чим просить суд визнати їх протиправними і скасувати.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу; (пп. «ж» п.184.1 ст. 184 ПК України).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення вказана вище підстава стала обставиною його прийняття.

Порядок обліку платників податків і зборів розроблений відповідно до Податкового кодексу України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах (п.1.1 Порядку, затверджений Наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» №1588 від 09.12.2011, далі - Порядок №1588).

Згідно п. 1.2 Порядку №1588 ведення обліку платників податків є одним із способів податкового контролю. Облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків.Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того чи іншого податку та збору (п. 1.3 Порядку №1588).

При цьому, в силу приписів п. 12.1 розділу XII Порядку №1588 з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи контролюючих органів, до функцій яких належить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців контролюючими органами після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою (п. 12.4 розділу XII Порядку №1588).

Водночас, згідно п. 12.5 розділу XII Порядку №1588 якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою N 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

При цьому, відповідно до п. 12.2 розділу XII Порядку №1588 підрозділи контролюючого органу:

- стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи;

- стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, надісланого контролюючим органом, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта. Акт перевірки місцезнаходження платника податків або довідка про неможливість вручення документа платнику податків не складається працівниками контролюючих органів, якщо до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність платника податків за місцезнаходженням (п. 12.3. Порядку).

Отже, обов'язковою передумовою направлення податковим органом до державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням за формою 18- ОПП є попереднє проведення підрозділами податкової міліції заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого Наказом ДПА України 17.05.2010 N 336 (надалі - Положення № 336) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення № 336 у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Враховуючи вищенаведене, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що підрозділ органу ДПС надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону № 755-IV лише після здійснення передбачених Порядком № 1588 та Положенням № 336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Вказана позиція також узгоджується із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року справа № 21-4а14.

З матеріалів справи слідує, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення була довідка про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків №3080/50 від 14.08.2015.

Разом з цим, з вказаної довідки слідує, що остання надана на запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) №2771 від 17.08.2015 (далі - довідка)

Тобто, довідка про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків складена раніше ніж сам запит на її встановлення.

Водночас, вказаною довідкою місце знаходження платника податків не встановлено.

На підставі вказаного, Державною податковою інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві було складено повідомлення № 2771/26-50-11-01-19 від 17.08.2015 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Разом з цим, з матеріалів реєстраційної справи, яка була подана відповідачем - 2 слідує, що 05.08.2015 №2385/26-50-11-01-19 до державного реєстратора надійшло повідомлення про відсутність юридичної особи за місцем знаходженням.

Державний реєстратор повідомленням №05-10-20/6301 від 27.10.2015 повідомив товариство з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО щодо необхідності подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу (а.с. 60). Зазначене повідомлення отримано позивачем 02.11.2015 (а.с. 62).

В той же час, як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців відомості про юридичну особу були підтверджені 14.08.2015, 18.08.2015, 28.10.2015, 15.12.2015.

Між тим, в матеріалах реєстраційної справи відсутнє повідомлення № 2771/26-50-11-01-19 від 17.08.2015 Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та доказів направлення державним реєстратором повідомлення щодо необхідності подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу на підставі вказаного вище повідомлення.

Разом з цим, як вбачається з повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу №05-140-20/6301 від 27.10.2015 слідує, що підставою для його направлення є отримання від державної податкової адміністрації повідомлення про відсутність юридичної особи за її місцем знаходження (форма - 18-ОПП). Зазначеним повідомленням, повідомлено позивача про необхідність підтвердити реєстраційні відомості про юридичну особу до 16.11.2015.

Водночас, в матеріалах реєстраційної справи, що була надана державним реєстратором наявне лише повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №2385/26-50-11-01-19 від 05.08.2015.

Слід зауважити, що жодних документів та правового обґрунтування щодо обставин надсилання повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №2385/26-50-11-01-19 від 05.08.2015, зокрема щодо здійснення податковим органом передбачених Порядком № 1588 та Положенням № 336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи в рамках формування відповідного повідомлення відповідачем - 1 суду не надано.

Додатково слід звернути увагу, що в матеріалах справи наявний договір №2/6-0715 суборенди нежитлових приміщень від 22.07.2015, акт приймання - передачі рухомого майна згідно договору суборенди від 22.07.2015, платіжні доручення про сплату грошових коштів на виконання умов вищевказаного договору.

Вказане, в свою чергу свідчить, про наявність дійсних обставин знаходження позивача за своїм місцезнаходженням. Більше того, в матеріалах реєстраційної справи відсутній конверт повернення поштового відправлення повідомлення державного реєстратора про підтвердження відомостей про юридичну особу з відміткою пошти «за місцезнаходженням відсутній та/або не розшукано».

За таких обставин, суд дійшов до висновку, про наявність підстав для визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві по направленню державному реєстратору Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомлення за формою 18-ОПП про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» за його місцезнаходженням.

Крім того, за наслідком дослідження матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що після винесення відповідного повідомлення державним реєстратором про необхідність підтвердження позивачем відомостей про юридичну особу, товариством з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» 28.10.2015 було підтверджено відомості про юридичну особу.

Суд акцентує увагу на тому, що інших документів, ані ж ті, що містяться в матеріалах реєстраційної справи, як підстави для внесення відповідного запису відсутні.

Тобто, станом на час внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» державним реєстратором не було враховано наявність відомостей про його підтвердження - 28.10.2015.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що рішення державного реєстратора про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на невідповідність останнього критеріям встановленим ч. 3 ст. 2 КАС України.

Разом з цим, перелік підстав анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість визначений пп. «а» - «з» п. 184.1. статті 184 Податкового кодексу України, який є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

В ході судового розгляду справи суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість, оскільки відповідачем - 1 порушено регламентовану процедуру такого анулювання та порядку дій щодо встановлення місцезнаходження позивача до відправлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом 2 ч. 14 ст. 19 Закону № 755-IV.

При цьому, відповідно п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2014 за №1456/26233 у разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей: якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється.

Враховуючи вищевикладене, судом вбачається наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08.12.2015 про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО».

Між тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії щодо поновлення реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» як платника податку на додану вартість з 08.12.2015, оскільки останнє підлягає здійсненню на підставі судового рішення про скасування рішення податкового органу про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість.

Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві по направленню державному реєстратору Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомлення за формою 18-ОПП про відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО» за його місцезнаходженням.

3. Скасувати рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 08.12.2015, яким було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО».

4. Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08.12.2015 про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТЕХНО».

5. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя В. І. Келеберда