Справа № 815/1147/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1147/16
У Х В А Л А

11 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді - Бутенка А.В., суддів - Аракелян М.М., Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання стосовно конституційності положень Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року, яким виключено статтю 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Одеської області, Державної судової адміністрації України, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Державної казначейської служби України про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті судді у відставці вихідної допомоги та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Одеської області, Державної судової адміністрації України, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Державної казначейської служби України про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті судді у відставці вихідної допомоги та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач до судового зсідання не зявився, попередньо звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача - Апеляційного суду Одеської області до судового засідання не зявився, надавши до суду клопотання про розгляд справи у відсутність повноважного представника відповідача.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державної казначейської служби України до судового засідання не зявився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином та своєчасно. Жодних клопотань про відкладення судового засідання або розгляд справи у відсутність представника третьої особи до суду не надходило.

З метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, судом поставлено на обговорення питання щодо розгляду в порядку письмового провадження про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання стосовно конституційності положень Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VII від 27.03.2014 року, яким виключено статтю 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року.

Представник відповідача - Державної судової адміністрації України погодився з позицією суду з зазначеного питання.

Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи в частині зазначеного питання, судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на протиправність змін у законодавстві, якими не тільки звужено зміст та обсяг існуючих прав суддів, але й суттєво порушено встановлені Конституцією та законами України гарантії їх незалежності.

Як зазначено в пункті 3.1 рішення Конституційного Суду України у справі №1-1/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103,109,131,135,136,137, підпункту 1 пункту 2 розділу ХІІ Прикінцеві положення, абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 19.11.2013р. №10-рп/2013, аналіз розділу VІІІ Конституції України та Закону №2453 дає Конституційному Суду України підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання і гарантій недоторканості, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 3.2 зазначеного рішення Конституційного Суду України, вихідна допомога за своєю правовою природою є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ч.ч.2-3 статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи наведені положення Конституції України, Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2002 від 20.03.2002 р., № 20-рп/2004 від 01.12.2004 р., №5-рп/2005 від 22.09.1995р., №4-рп/2007 від 18.06.2007 р. та №19-рп/2010 від 09.09.2010 р., не допускається звуження чи обмеження прав і свобод, інакше ніж у випадках, прямо передбачених Основним Законом України.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч.1 ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Частиною 1 ст. 130 Конституції України встановлено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.

Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VII від 27.03.2014 року, в частині виключення статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року, обмежено численні права і свободи суддів, закріплені в Основному Законі України.

Конституцією України визначено одним із фундаментальних принципів дії правової системи в Україні принцип верховенства права, а також встановлено, що права та свободи можуть бути обмежені виключно у випадках, передбачених Конституцією України, а саме у разі введення воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до ч.5 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст.150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Під час розгляду справи судом встановлено необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності вищезгаданих окремих положень Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VII від 27.03.2014 року.

Вивчивши матеріали справи та з метою досягнення однозначної визначеності у питанні про те, чи відповідають в контексті доводів позивача положення Закону України № 1166-VII від 27.03.2014 року в частині виключення статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року наведеним положенням Конституції України та, відповідно, у зв'язку з необхідністю з'ясування питання щодо їх конституційності, забезпечення застосування при вирішенні спору норм Закону, які відповідають Конституції України, а також з метою забезпечення дотримання конституційних прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положення Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VII від 27.03.2014 року в частині виключення статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 160, 165 України, суд, -

У Х В А Л И В:

Звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року, а саме: підпункту 1 пункту 28 Розділу ІІ в частині виключення статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року.

Копію ухвали направити сторонам та Верховному Суду України (разом із копією позовної заяви).

Ухвала окремо від рішення суду не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Головуючий суддя Бутенко А.В.

Суддя Аракелян М.М.

Суддя Катаєва Е.В.