Справа № 458/390/16-а
Суддя: Строна Т. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/390/16-а 2-а/458/22/2016 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

07 червня 2016 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., розглянувши в м.Турці позовну заяву ОСОБА_1 до Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання незаконними дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

14.04.2016 року до суду із даним адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1.

Посилається на те, що з 11.02.2008 року йому призначена пенсія за вислугою років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" в розмірі 90 відсотків суми його заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", збільшено розмір заробітної плати працівників органів прокуратури, що є підставою для перерахунку пенсії.

Прокуратурою Тернопільської області йому видано довідку № 61 від 31.03.2016 року про його заробітну плату станом на 01.12.2015 року для пред'явлення в органи Пенсійного фонду України.

Зазначена довідка була подана ним в Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області для проведення перерахунку призначеної йому пенсії із більшої заробітної плати в розмірі 90% суми заробітної плати.

Листом від 07.04.2016 року Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області відмовило в проведенні перерахунку призначеної йому пенсії із більшої заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року.

Вважає такі дії Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області незаконними і такими, що порушують його гарантовані Конституцією України соціальні права на пенсійне забезпечення.

Просить суд: - визнати незаконними дії Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії в розмірі 90% суми збільшеної заробітної плати із 01.12.2015 року; - - зобов'язати Старосамбірське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити з 01 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% від суми заробітної плати - 12137 грн. 14 коп., згідно з довідкою прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року;

- рішення суду звернути до негайного виконання.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково пояснив, що просить суд не стягувати із відповідача на його користь відшкодування суми сплаченого ним судового збору.

В судовому засіданні представниця відповідача, Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, ОСОБА_3, позов не визнала; підтримала подане письмове заперечення на позов ОСОБА_1 та просила в задоволенні позову відмовити повністю із наступних підстав.

Позивачу, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію за вислугу років із 11.02.2008 року як працівнику прокуратури відповідно до статті 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру " від 05.11.1991 № 1789 -XII ( в редакції чинній на час призначення пенсії).

Із копії наказу № 182-К від 04.04.2013 року, виданого прокуратурою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з 04.04.2013 року з роботи в органах прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.38 КЗпП України.

01.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати відповідно до Закону України ,,Про прокуратуру" та надав довідку прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року про зміну сум заробітної плати з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів".

Листом Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області № 56/03-13 від 07.04.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку його пенсії із посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, згідно із яким у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються (перераховуються) пенсії відповідно до Закону України ,,Про прокуратуру". Тобто, з 01.06.2015 року пенсії, призначені в порядку та на умовах вищезазначеного закону, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

У зв'язку з цим представниця відповідача, Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, ОСОБА_3, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши позивача ОСОБА_1 та представницю відповідача ОСОБА_3, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку як пенсіонер в Старосамбірському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру", у розмірі 90 % суми заробітної плати.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати на прокурорсько-слідчих посадах та був звільнений 04 квітня 2013 року з роботи в органах прокуратури за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ст.50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" та ст.38 КЗпП України, що підтверджується наказом № 182-К від 04.04.2013 року.

01.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ в розмірі 90% від суми заробітної плати з урахуванням Постанови КМУ від 09.12.2015 р. № 1013 ,,Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та надав довідку прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року про розмір його заробітної плати за останньою посадою станом на 01.12.2015 року.

Листом від 07.04.2016 року Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області відмовило ОСОБА_1 в проведенні перерахунку призначеної йому пенсії із більшої заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року, посилаючись на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. № 213 з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії признались, зокрема згідно з Законом України ,,Про прокуратуру". Відтак з 01.06.2015 року пенсії відповідно до Закону України ,,Про прокуратуру" не призначаються, а призначені не перераховуються. Відповідно до ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" (зі змінами, які набрали чинності з 01.01.2015 року), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Конституцією України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22, п.1 ст.92).

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із змісту викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Також Конституційний Суд України у своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 ,,Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції України та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України як акт прямої дії.

Верховний суд України у своїх рішеннях неодноразово висловлював правову позицію про те, що внесені Законом України № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№1789-ХІІ) щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії (зокрема Постанови ВСУ від 10.12.2013р. № 21-348а13, № 21-420а13, від 17.12.2013р. № 21-445а13, від 06.10.2015р. № 2432а15).

Станом на день призначення пенсії позивачу ОСОБА_1 стаття 50-1 Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих Закону України ,,Про прокуратуру" діяла у наступній редакції:

"1.Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

2.Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

3.Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 та 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Коригування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

4.Працівникам, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при загальному стажі роботи 25 років і більше, а жінками - 50 років при загальному стажі роботи 20 років і більше, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік загального стажу понад 25 років для чоловіків і 20 років для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

5.До 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

6.До пенсії за вислугу років, призначеної згідно з цією статтею, встановлюються надбавки на утримання непрацездатних членів сім'ї та на догляд за одиноким пенсіонером у розмірах і за умов, передбачених статтею 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12 ).

7.Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорсько-слідчих посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників та у зв'язку з обранням їх на виборні посади органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

8.Прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

9.Прокурорам і слідчим, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором, у тому числі на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" (3723-12 ). Військові прокурори і слідчі військових прокуратур при звільненні з військової служби мають право на одержання пенсії відповідно до цієї статті або на одержання пенсії, встановленої законом для військовослужбовців.

10.Особи, звільнені з роботи в порядку дисциплінарного стягнення з позбавленням класного чину або позбавлені класного чину за вироком суду, втрачають право на пенсійне забезпечення за вислугою років. Права на одержання пенсії, передбаченої цією статтею, позбавляються також особи, звільнені з роботи у зв'язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння.

11.Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

12.Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

13.За пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами. Пенсіонери і члени їхніх сімей, що проживають разом із ними, мають також право на медичне обслуговування в тих медичних закладах, в яких вони перебували на обліку до виходу на пенсію працівника прокуратури.

14.Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, виплачується у повному розмірі незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Прокурори і слідчі прокуратури, яким призначено пенсію за вислугу років і які працюють на прокурорсько-слідчих посадах, мають право одержувати заробітну плату відповідно до законодавства.

15.Прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

16.Членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

17.Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

18.Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

19.На ветеранів війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугою років, дія цієї статті поширюється незалежно від того, з яких підприємств, установ чи організацій вони вийшли на пенсію."

Таким чином, нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частина 12 (яка у подальшому стала частиною 13) та частина 17 (яка у подальшому стала частиною 18) статті 50-1 (у редакції станом на дату призначення пенсії) Закону України "Про прокуратуру", згідно із якою обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-XII (у редакції станом на дату призначення пенсії) з розрахунку 90 % місячного заробітку.

З огляду на наведене обґрунтування доводи відповідача про те, що набув чинності Закон України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України ,,Про державну службу", ,,Про прокуратуру", ,,Про судоустрій і статус суддів", ,,Про статус народного депутата України", ,,Про Кабінет Міністрів України", ,,Про судову експертизу", ,,Про Національний банк України", ,,Про службу в органах місцевого самоврядування", ,,Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Враховуючи вищевикладене, посилання відповідача на те, що відповідно до ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" (зі змінами, які набрали чинності з 01.01.2015 року), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, є також необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на тих осіб, яким пенсія призначається в період дії цієї норми, а при перерахунку пенсії особам, яким пенсія була призначена раніше, має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач був зобов'язаний провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви згідно з довідкою Прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з розрахунку 90% середнього щомісячного (чинного) заробітку відповідної посади робітника прокуратури без обмеження граничного розміру пенсії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на нормах Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Відповідачем не було доведено належним чином правомірність свого рішення, в той час як позивач довів обґрунтованість позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 8-12, 17-19, 70-71, 94, 159-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 22, 51, 64 Конституції України, Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійснені перерахунку йому пенсії на підставі довідки Прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року в розмірі 90% суми збільшеної заробітної плати з 01.12.2015 року.

Зобов'язати Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру" з розрахунку 90 відсотків від щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 61 від 31.03.2016 року, починаючи з 01.12.2015 року, та без обмеження її максимального розміру.

Постанову суду в частині зобов'язання Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням уже виплачених сум, в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з часу її проголошення через Турківський районний суд Львівської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 11.06.2016 року.

Суддя -