Справа № 806/12/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м.Житомир справа № 806/12/16

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Черниш А.В.,

за участю: представника позивача Алхімової Д.О.,

представника відповідача Розвадовського В.В.,

представника третьої особи Костецького М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державний концерн "УкрОборонПром", про скасування податкових повідомлень - рішень від 06.10.2015 № та №,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 06.10.2015 № та податкове повідомлення - рішення форми "В4" від 06.10.2015 № Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ДП "Житомирський бронетанковий завод" зазначало, що податкові повідомлення - рішення від 06.10.2015 є протиправними, а висновки перевірки щодо нереальності господарських операцій між ТОВ «Істок-Автозапчастини», ТОВ «Новотехелектро», ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім», ТОВ «Дівітіс», ТОВ «Спецбудпостачання», ТОВ «Схід Ліз», ТОВ «ВП Патріот», ПП «Пацифік 2», зафіксовані у акті від 18.09.2015 № 909/06-08-22-04/07620094 та доповненнях до акту від 06.10.2015, не відповідають фактичним обставинам та вимогам діючого законодавства України. Так як на час здійснення господарських правовідносин всі контрагенти - постачальники були платниками ПДВ та належним чином зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Факт здійснення фінансово-господарських операцій підтверджується належно оформленими первинними документами, зокрема, податковими та видатковими накладними. Господарські операції з цими суб'єктами господарювання відповідали вимогам закону, податкові накладні відповідають порядку їх заповнення, а наявність чи відсутність товарно - транспортних накладних є лише дотриманням чи порушенням правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства. Сертифікати якості на товар не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів, оскільки відсутність сертифікатів якості, не доводить протиправність правочинів, направлених на купівлю-продаж, за умови наявності інших первинних документів, які спростовують факт безтоварності господарських операцій.

Представники позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити, на підставі доводів викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову. Пояснили, що встановлені перевіркою порушення діючого законодавства в дійсності мали місце. Житомирська ОДПІ ГУ ДФС в Житомирській області, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяла згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позов задоволенню не підлягає.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позов і просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" зареєстровано як юридична особа та взято на податковий обік в органах державної податкової служби 02.01.2003. На час виникнення спірних правовідносин перебувало на обліку в Житомирській ОДПІ.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 200035267 позивач є платником податку на додану вартість.

У період з 31.08.2015 до 11.09.2015 посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" щодо правильності визначення податку на додану вартість при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «Істок-Автозапчастина», ТОВ «Новотехелектро», ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім» за березень 2015 року, ТОВ «Дівітіс», ТОВ «Спецбудпостачання», ТОВ «Ропла Електронік», ТОВ «Схід Ліз», ТОВ «ВП Патріот» за квітень 2015 року; ТОВ «Партнер Центр ЛТД», ПП «Пацифік 2» за травень 2015 року; з ПП «Пацифік 2», ТОВ «Дівітіс» за червень 2015 року, про що складено акт від 18.09.2015 № 909/06-08-22-04/07620094.

Вказаним актом зафіксовано, що перевіркою встановлено порушення ДП "Житомирський БТЗ", зокрема:

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, не підтверджено реальне здіснення господарських операцій ДП «Житомирський БТЗ» з придбання товарів у ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім» на загальну суму 66058 грн, у т.ч. ПДВ 11101 грн за березень 2015 року, з ТОВ «Дівітіс» за квітень 2015 року на загальну суму 3150710 грн, у т.ч. ПДВ 525118 грн, за червень 2015 року - 3768720 грн, у т.ч. ПДВ 628120 грн, ТОВ «Спецбудпостачання» на загальну суму 10268820 грн, в т.ч. ПДВ 1711470 грн за квітень 2015 року, ТОВ «Ропла Електронік» на загальну суму 140854 грн, у т.ч. ПДВ 23476 грн за квітень 2015 року, ТОВ «ВП Патріот» на загальну суму 3052938 грн, у т.ч. ПДВ 508823 грн за квітень 2015 року, ТОВ «Партнер Центр ЛТД» на загальну суму 1895781 грн, в т.ч. ПДВ 315980 грн за травень 2015 року, ПП «Пацифік 2» за травень 2015 року на загальну суму 807609 грн, в т.ч. ПДВ 134602 грн, за червень 2015 року - 8494487 грн, у т.ч. ПДВ - 1415748 грн;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 11010 грн по операціях з придбання товарів у ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім» за березень 2015 р.; завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 р. на загальну суму 2649063 грн, в тому числі в частині фінансово - господарських операцій з ТОВ «Дівітіс» у сумі 525118 грн, ТОВ «ВП Патріот» в сумі 412475 грн, ТОВ «Спецбудпостачання» в сумі 1711470 грн; по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 р. на загальну суму 134602 грн, в тому числі в частині фінансово - господарських операцій з ПП «Пацифік 2»; завищено суму від'ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду рядку 24 Податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 р. на суму 1752668 грн, в тому числі в частині фінансово - господарських операцій з ПП «Пацифік 2» в сумі 1124548 грн, ТОВ «Дівітіс» у сумі 628120 грн.

06 жовтня 2015 року Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області до акту від 18.09.2015 № 909/06-08-22-04/07620094 складено доповнення № 9062/10/06-25-22-04. Цими доповненнями висновки перевірки викладено у новій редакції, в яких зафіксовано, що перевіркою встановлено порушення:

1. п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, не підтверджено реальне здіснення господарських операцій ДП «Житомирський БТЗ» з придбання товарів у ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім» на загальну суму 66058 грн, у т.ч. ПДВ 11101 грн за березень 2015 року, з ТОВ «Дівітіс» за квітень 2015 року на загальну суму 3150710 грн, у т.ч. ПДВ 525118 грн, за червень 2015 року - 3768720 грн, у т.ч. ПДВ 628120 грн, ТОВ «Спецбудпостачання» на загальну суму 10268820 грн, в т.ч. ПДВ 1711470 грн за квітень 2015 року, ТОВ «Ропла Електронік» на загальну суму 140854 грн, у т.ч. ПДВ 23476 грн за квітень 2015 року, ТОВ «ВП Патріот» на загальну суму 3052938 грн, у т.ч. ПДВ 508823 грн за квітень 2015 року, ТОВ «Партнер Центр ЛТД» на загальну суму 1895781 грн, в т.ч. ПДВ 315980 грн за травень 2015 року, ПП «Пацифік 2» за травень 2015 року на загальну суму 807609 грн, в т.ч. ПДВ 134602 грн, за червень 2015 року - 8494487 грн, у т.ч. ПДВ - 1415748 грн;

2. п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством:

- занижено податок на додану вартість на загальну суму 11010 грн по операціях з придбання товарів у ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім» за березень 2015 р.;

- завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 р. на загальну суму 2649063 грн, в тому числі в частині фінансово - господарських операцій з ТОВ «Дівітіс» у сумі 525118 грн, ТОВ «ВП Патріот» в сумі 412475 грн, ТОВ «Спецбудпостачання» в сумі 1711470 грн; по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 р. на загальну суму 134602 грн, в тому числі в частині фінансово - господарських операцій з ПП «Пацифік 2»;

- завищено суму від'ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду рядку 24 Податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 р. на суму 1752668 грн, в тому числі в частині фінансово - господарських операцій з ПП «Пацифік 2» в сумі 1124548 грн, ТОВ «Дівітіс» у сумі 628120 грн.

Цього ж дня Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області на підставі акту перевірки № 909/06-08-22-04/07620094 від 18.09.2015 прийняті податкові повідомлення - рішення:

№ (форма "Р") про збільшення суми грошового зобов'язання Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" за платежем податок на додану вартість на 13763,00 грн (за основним платежем - 11010,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 2753,00 грн);

№ (форма "В4"), яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2015 року на 4536333 грн.

Не погодившись зі податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх у адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області про результати розгляду первинної скарги від 09.11.2015 № 847/6/06-30-10-07-07, скарга ДП «Житомирський бронетанковий завод» залишена без задоволення, а податкові повідомлення - рішення від 06.10.2015 № та № - без змін.

Державна фіскальна служба України листом від 07.12.2015 № 26166/6/99-99-10-01-04-25 скаргу позивача залишила без розгляду та повернула її скаржнику.

Суд, перевіряючи податкові повідомлення - рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходив із такого.

Зі змісту акту перевірки від 18.09.2015 № 909/06-08-22-04/07620094 слідує, що висновок контролюючого органу про завищення позивачем суми від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на 4536333 грн та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за період, що перевірявся, на загальну суму 11010,00 грн обґрунтовано завищенням Підприємством податкового кредиту за березень - червень 2015 року на загальну суму 4547343 грн.

На переконання відповідача операції із придбання товарів у ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім» на загальну суму 66058 грн, у т.ч. ПДВ 11101 грн за березень 2015 року, у ТОВ «Дівітіс» за квітень 2015 року на загальну суму 3150710 грн, у т.ч. ПДВ 525118 грн, за червень 2015 року - 3768720 грн, у т.ч. ПДВ 628120 грн, ТОВ «Спецбудпостачання» на загальну суму 10268820 грн, в т.ч. ПДВ 1711470 грн за квітень 2015 року, ТОВ «ВП Патріот» на загальну суму 3052938 грн, у т.ч. ПДВ 508823 грн за квітень 2015 року, ПП «Пацифік 2» за травень 2015 року на загальну суму 807609 грн, в т.ч. ПДВ 134602 грн, за червень 2015 року - 8494487 грн, у т.ч. ПДВ - 1415748 грн, проводилися лише по регістрах бухгалтерського обліку без мети настання реальних наслідків та не носили реального товарного характеру. Так як надані до перевірки документи ДП «Житомирський БТЗ» по взаємовідносинам з указаними контрагентами не відповідають здійсненим господарським операціям та не дають права платнику податків на формування податкового кредиту.

Суд не погоджується із наведеними висновками відповідача, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Податковий кредит, згідно зі пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг («а»).

Згідно зі абз. 1 п. 198.2 цієї статті ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абз. 1 п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Абзацом першим пункту 201.4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Згідно зі п.п. 201.7-201.8 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, необхідною умовою для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що безпосередньо впливає на зменшення суми податкових зобов'язань, є, зокрема, фактична наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), їх зв'язок з господарською діяльністю платника податків. При цьому наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії, які викликають зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Бухгалтерський облік, згідно зі ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

У відповідності до частини 1 і 2 статті 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (абз. 11 ст. 1 Закону).

Таким чином, визначальним фактором для формування податкового кредиту з ПДВ є зв'язок придбаних товарів (робіт, послуг) із господарською діяльністю платника податків та наявність підтверджуючих первинних документів, що відображають реальність таких господарських операцій.

У свою чергу, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому у листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).

Матеріалами справи підтверджено, що 17.02.2015 між ДП «Житомирський бронетанковий завод» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аттомо - Торгівельний Дім» (Постачальник) укладено договір №10 (т. 2 а.с. 14-16). За умовами цього договору Постачальник зобов'язується передати, а Покупець - прийняти й оплатити інструмент та верстатне обладнання, вказані у видаткових накладних, на умовах, передбачених даним договором.

За змістом п.п. 1.2, 2.1 договору загальна сума договору складається із сум видаткових накладних. Кількість, ціна, номенклатура продукції вказується у видаткових накладних, що є невід'ємною частиною договору.

Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за цим договором, придатна для використання за призначенням. Якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ГОСТ, технічною документацією) для даного виду продукції (п.п. 2.3, 2.4 договору № 10 від 17.02.15).

Відповідно до п.3.1 договору, поставка продукції здійснюється власними силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місті знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами) в термін 5-и банківських днів з моменту отримання Постачальником замовлення від Покупця.

У пункті 6.3 договору передбачено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження продукції, право власності на поставлену продукцію переходить до Покупця після підписання видаткової накладної.

На виконання умов зазначеного договору з 11 до 27 березня 2015 року ТОВ «Аттомо-Торгівельний Дім» поставлено позивачу відповідну продукцію (мітчик, свердло, плашка, нутромер індикаторний, паяльник, гайковерт пневматичний, кувалда, ключ гайковий ріжковий, кість малярна, плоскогубці, лінійка металева, стекло, сокира, ключі, патрон, кусачікі) на загальну суму 66057,60 гривень, в т.ч. ПДВ 11009,6 грн. У зв'язку з цим ТОВ «Аттомо-Торгівельний Дім» видано на користь ДП «Житомирський бронетанковий завод» видаткові накладні №РН-0000054 від 11.03.2015 (т. 2 а.с. 23), №РН-0000055 від 11.03.2015 (т. 2 а.с. 21), №РН-0000067 від 18.03.2015 (т. 2 а.с. 48), №РН-0000068 від 18.03.2015 (т. 2 а.с. 51), №РН- 0000069 від 18.03.2015 (т.2 а.с. 54), №РН-0000080 від 27.03.2015 (т.2 а.с. 56), №РН-0000081 від 27.03.2015 (т. 2 а.с. 58) та податкові накладні №5, №6 від 05.03.2015 (т.2 а.с. 24, 22), №18, №19, №20 від 18.03.2015 (т. 2 а.с. 49, 52, 55), №31, №32 від 27.03.2015 (т. 2 а.с. 57, 59).

Перевезення товару здійснювалась ТОВ «Нова Пошта» за рахунок Відправника - ТОВ «Аттомо-Торгівельний Дім», про що свідчать надані до матеріалів справи експрес - накладні №1910 від 11.03.2015, №1377 від 19.03.2015 та №7330 від 28.03.2015 (т. 2 а.с. 60-62).

Розрахунки за поставлений товар позивачем з ТОВ «Аттомо-Торгівельний Дім» проведено у безготівковій формі.

У березні 2015 року між позивачем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Патріот» (Постачальник) укладено договір № 250315 від 25.03.2015 (т. 2 а.с. 87- 89).

Згідно зі п.п. 1.1, 1.2 цього договору, Постачальник зобов'язується передати, а Покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у Специфікаціях, на умовах, передбачених даним договором. Загальна сума договору складається із суми специфікацій до даного договору.

У пункті 2.2 договору № 250315 від 25.03.2015 визначено, що Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за цим договором, придатна для використання за призначенням.

Відповідно до п.3.1 договору, поставка продукції здійснюється власними силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місті знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами) в термін 5 банківських днів з моменту отримання Постачальником замовлення від Покупця.

Постачання продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії визначає Покупець та надає відповідне замовлення Постачальнику, після чого сторонами складається відповідна Спеецифікація. Надання замовлення можливе засобами телефонного або факсимільного зв'язку (п. 3.2 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у видатковій накладній і включають всі податки, збори й інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки Постачальника, пов'язані з поставкою продукції.

Оплата за поставлену продукцію має бути здійснена не пізніше 14 банківських днів з моменту поставки продукції (п. 5.2 договір № 250315 від 25.03.15).

Відповідно до п. 6.3 Договору, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Продукції, право власності на поставлену Продукцію переходить до Покупця після підписання видаткової накладної.

Фактичне виконання даного договору, а саме поставка ТНПО-170, насос леж 675-38-сб108, прилад 1ПН22-М2, ТНП-350Б, насос БЦН-2, свіча 765.05сб409, щітка для ВГ-7500, насос БЦН-1, ТРУБКА ТХП-30-515, фари, насос водяний 765-38сб171, прилад ТВНЕ-4Б, ковпак механіка, компресор з помпою, ЗІП ПКТ, електромагніт, двигун МУ-431, насос водяний ст. сб.171, блок управління, підтверджується видатковими накладними від 10.04.2015 № РН-0001004/5 , №Р РН - 0003103/4 (т. 2 а.с. 121, 138); від 30.04.2015 № РН-3004/9, № РН-0003103/7, № РН-0003004/5, № РН-0003004/3, № РН-3004/8, № РН-0003004/4 (т. 2 а.с. 101,105, 107, 142, 146, 149); від 21.04.2015 № РН-0003004/5 (т. 2 а.с. 119); від 22.04.2015 № РН - 220415/5, № РН-220415/6, № РН-220415/7, № РН-220145/4, № РН-220415/5, № РН-220415/1, № РН-220415/3 (т. 2 а.с. 112, 117, 129, 133, 156, 159, 163); податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю "ВП "Патріот" на користь позивача, а саме №16-18 від 09.04.2015 (т. 2 а.с. 94, 108, 120); № 39-46 від 22.04.2015 (т. 2 а.с. 160, 113, 164, 165, 134, 157, 118, 130); №27, №№ 49-51,53-55 від 30.04.2015 (т. 2 а.с. 102, 143, 150).

Оплата за поставлений товар проведена позивачем у безготівковій формі розрахунку.

10 квітня 2015 року ДП «Житомирський БТЗ» (Покупець) та ТОВ «Спецбудпостачання» (Постачальник) укладено договір поставки № 94 (т.3 а.с. 18-20), відповідно до умов цього договору Постачальник зобов'язується передати, а Покупець - прийняти й оплатити комплектуючі, вказані у видаткових Специфікаціях, на умовах, передбачених даним договором.

У пункті 2.3 договору № 94 від 10.04.2015 визначено, що Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за цим договором, придатна для використання за призначенням.

Відповідно до п.3.1 договору, поставка продукції здійснюється власними силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місті знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами) в термін 5 банківських днів з моменту отримання Постачальником замовлення від Покупця.

Постачання продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії визначає Покупець та надає відповідне замовлення Постачальнику, після чого сторонами складається відповідна Специфікація. Надання замовлення можливе засобами телефонного або факсимільного зв'язку (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, поставка продукції здійснюється за цінами, визначеними у відповідній специфікації і включають всі податки, збори й інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, паркування, маркування та інші витрати, пов'язані з поставкою продукції.

Оплата Покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у даному договорі (якщо Постачальник не повідомить Покупцеві реквізитів іншого рахунка). Оплата за поставлену продукцію має бути здійснена не пізніше 14 банківських днів з моменту поставки продукції (п. 5.1, 5.2 договору).

В силу приписів п. 6.3 Договору право власності на поставлену Продукцію переходить до Покупця після підписання видаткової накладної.

На виконання умов договору сторонами підписано специфікацію № 1, в якій визначено яка продукція має поставлятися за договором.

У відповідності до цієї специфікації Постачальник поставляє позивачу наступну продукцію: контактний пристрій, що обертається; коробка; лічильник мотогодин; прилад; електродвигун; коробка захисту; коробка релейна; коробка; датчик спідометра; регулятор напруги; пульт управління; насос; ТКН-3Б; коробка релейна; коробка опору; фільтр; комплект ЗИП БПК-2-42 1*30; ВКУ, фільтр, реле РМ-6 1С, датчик тахометра Д-4; приймач манометра; переговорний пристрій; ОУ-3 ГКМ; ТНПТ-220А; темодатчик ТД-1; загальною вартістю 31956630,00 грн, у т.ч. ПДВ - 5326105,00 грн.

ТОВ «Спецбудпостачання» вказану продукцію поставлено ДП «Житомирський бронетанковий завод» у квітні 2015 року, про що свідчить видаткова накладна № 041402 від 14.04.2015 (т. 3 а.с. 37) та податкова накладна від 09.04.2015 № 2 (т. 3 а.с. 38), виписана Постачальником позивачу.

Поставка продукції здійснена ТОВ «Нова пошта», що підтверджено експрес - накладними, долученими до матеріалів справи (т. 3 а.с. 48 -49).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проведені у безготівковій формі.

01 жовтня 2014 року між ДП «Житомирський бронетанковий завод» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дівітіс» (Постачальник) укладено договір №165 (т. 2 а.с. 169-173), відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у видаткових накладних, на умовах, передбачених даним договором.

У пунктах 1.2, 2.1 договору визначено, що загальна сума договору складається із сум видаткових накладних. Кількість, ціна, номенклатура продукції вказується у видаткових накладних, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно зі п.3.1 договору, поставка Продукції здійснюється власними силами та за рахунок Покупця, можливо через Перевізника на склад в місті знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами) в термін 5-й банківських днів з моменту отримання Постачальником замовлення від Покупця.

Відповідно до п. 6.3 договору, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Продукції, право власності на поставлену Продукцію переходить до Покупця після підписання Видаткової накладної.

На виконання умов даного договору у квітні та червні 2015 року ТОВ «Дівітіс» поставлено позивачу продукцію, а саме тканину KEVLAR, прилади ТВНЕ-1 ПА, тканину прогумовану, ЕОП УЗ1Б на ТКН-3Б, блоки управління БУ-25-2С, скло оглядове, ЕОП до приладу 1ПН22-М2, оглядові прилад, електродвигуни, прилади ТПК-2, виріб 1 ПН22-М2, освітлювачі, КДС-1-2С, виріб 1ПЗ-3, на загальну суму 6919429,60 грн, в т.ч. ПДВ 1153238,27 грн, що підтверджується видатковими накладними №29-№35 від 14.04.2015 (т. 2 а.с. 243, 239, 206, 235, 231, 227, 197); № 38 від 14.04.2015 (т. 2 а.с. 223); №45-№47 від 27.04.2015 (т. 2 а.с. 245, 219, 192); №59 від 05.06.2015 (т.2 а.с. 213); №60 від 10.06.2015 (т. 2 а.с. 247); №70-№73 від 18.06.2015 (т. 2 а.с. 208, 203, 216, 199); №75 від 19.06.2015 (т. 2 а.с. 194); №76 від 22.06.2015 (т. 2 а.с. 189), №77 від 24.06.2015 (т. 2 а.с. 186); №79 від 23.06.2015 (т. 2 а.с. 183). Також контрагентом у квітні та червні 2015 року за результатом господарських операцій виписані позивачу податкові накладні від 14.04.2015 за №№ 9-16 (т. 2 а.с. 244, 240, 200, 236, 232, 228, 198, 224); від 16.04.2015 № 18 (т. 2 а.с. 246); від 24.04.2015 № 22 (т. 2 а.с. 220); від 05.06.2015 № 2 (т. 2 а.с. 214); від 10.06.2015 №3 (т. 2 а.с. 248); від 19.06.2015 №8-№12 (т. 2 а.с. 209, 204, 217, 200,195); від 22.06.2015 №13 (т. 2 а.с. 190); від 23.06.2015 № 15 (т. 2 а.с. 184); від 24.06.2015 №16 (т. 2 а.с. 187).

Перевезення придбаних позивачем у ТОВ "Дівітіс" товарів у квітні та червні 2015 року здійснювалося підприємством - Постачальником, а також ТОВ "Нова Пошта", про що свідчать копії товарно - транспортних накладних (т. 3 а.с. 1-6) та експрес - накладної (т. 3 а.с. 7).

Розрахунки з ТОВ «Дівітіс» позивач здійснював у безготівковій формі.

Також у жовтні 2014 року між Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод» (Покупець) та Приватним підприємством «Пацифік-2» укладено договір поставки за № 190 від 20.10.2014 (т. 1 а.с. 153-157), за умовами якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікації, на умовах, передбачених даним договором.

У відповідності до п. 1.2 договору, загальна сума договору складається із сум специфікацій до даного договору.

Кількість, ціна, номенклатура продукції вказується у специфікаціях, що є невід'ємного частиною договору (п. 2.1 договору).

Згідно зі п.п. 2.3, 2.4 договору № 190 від 20.10.2014, Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за цим договором, придатна для використання за призначенням. Якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинно відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ГОСТ, технічною документацією) для даного виду продукції.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що поставка продукції здійснюється силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місті знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами) в термін 5 банківських днів з моменту отримання Постачальником замовлення від Покупця.

Постачання продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії визначає Покупець та надає відповідне замовлення Постачальнику, після чого сторонами складається відповідна Специфікація. Надання замовлення можливе засобами телефонного або факсимільного зв'язку (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, поставка продукції здійснюється за цінами, визначеними у відповідній специфікації і включають всі податки, збори й інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, паркування, маркування та інші витрати, пов'язані з поставкою продукції.

Оплата Покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у даному договорі (якщо Постачальник не повідомить Покупцеві реквізитів іншого рахунка) (п. 5.1 договір № 190 від 20.10.2014).

Відповідно до п. 6.3 Договору, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Продукції, право власності на поставлену Продукцію переходить до Покупця після підписання видаткової накладної.

Специфікаціями до договору сторони погодили поставку: посилювача, блоку управління, баку, комплекту, фільтру, диску, нагнітача з насосом, каток підтримуючий, каток опорний, колесо направляюче, пнеморессора, пульт управління, втулка циліндра, вкладиш шатуна, клапан тиску, розпилювач, клапан випуску, клапан впуску, вузол ущільнення, поршень, кільце маслосьомне, кільце компресійне, диск ущільнення, ущільнення, насосний елемент, паливопідкачуючий насос, кришка, манжета, палець поршневий, блок управління, підсилювач вертикальний, підсилював горизонтальний, фільтр живлення, перетворювач, прилад цілі вказування, гіротахометр вертикальний, гіротахометр горизонтальний, пульт управління, ЕДМ, виріб БПК2-42, виріб 1 ПЗ-3, блок управління БУ-25-2С.

У травні та червні 2015 року, з метою виконання договору, Постачальником поставлено продукцію, визначену сторонами у Специфікаціях, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000006 від 05.05.2015 (т. 1 а.с. 169), №РН-0000008 від 20.05.2015 (т. 1 а.с. 167), №РН-0000012, №РН-0000013, РН-№0000014 від 12.06.2015 (т. 1 а.с. 166, 248), №РН-0000015 від 20.06.2015 (т. 2 а.с. 2), №РН-0000016 від 24.06.2015 (т. 1 а.с. 164). ПП «Пацифік - 2» виписано ДП «Житомирський бронетанковий завод» податкові накладні (№1 від 18.05.2015 (т. 1 а.с. 168), №2 від 12.06.2015 (т. 1 а.с. 249), №3 від 20.06.2015 (т. 2 а.с. 3), №4 від 24.06.2015 (т. 1 а.с. 165).

На підтвердження транспортування придбаного товару від ПП "Пацифік - 2» до позивача до матеріалів справи долучені товарно-транспортні накладні на перевезення ТМЦ згідно вказаних видаткових накладних.

Оплата за поставлений товар проведена позивачем у безготівковій формі розрахунку.

Судом встановлено, що на час здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, останні були зареєстрованими як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і платники податку на додану вартість. На підтвердження наведеного позивачем надано до суду виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; довідки про взяття на облік платника податків; свідоцтва про реєстрацію платника податків на додану вартість; свідоцтва про державну реєстрацію.

Вказані податкові накладні, виписані ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім», ТОВ «Дівітіс», ТОВ «Спецбудпостачання», ТОВ «ВП Патріот», ПП «Пацифік 2», сформовані відповідно до статті 201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014 р. за N 1235/26012 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), містять усі обов'язкові реквізити та видані особами, зареєстрованими як платник податку на додану вартість, на момент їх видачі. Вказані обставини ані в акті перевірки від 18.09.2015, ані представником відповідача під час розгляду справи в суді спростовано не було.

Беззаперечно з'ясовано, що основним видом економічної діяльності Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» є виробництво військових транспортних засобів.

Під час судового розгляду справи представники позивача наголошували на тому, що придбання продукції у контрагентів - Постачальників було зумовлено виконанням ДП «Житомирський бронетанковий завод» договорів, укладених з Міністерством оборони України.

Встановлено, що поставлена позивачу контрагентами - Постачальниками продукція була здана на склад Підприємства, про що свідчать картки складського обліку матеріалів, та в подальшому використана у господарській діяльності позивача, на підтвердження чого надано книгу реєстрації видаткових накладних дільниці № 2, копії накладних та копії лімітних карточок.

Щодо відсутності та недоліків сертифікатів якості та товарно - транспортних накладних суд зазначає таке.

Сертифікати якості - документи, які підтверджують якість товарів, та за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам і не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що фіксують факти здійснення господарських операцій.

За таких обставин суд вважає, що відсутність сертифікатів якості на товар не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів.

При цьому суд ураховує, що якість придбаної позивачем продукція була перевірена комісією ДП «Житомирський БТЗ» під час надходження від Постачальників, про що складено відповідні акти вхідного контролю. Копії останніх приєднані до матеріалів справи.

У свою чергу, товарно-транспортна накладна, згідно зі р. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Вказані Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України, а не тим безумовним первинним документом, який підтверджує чи спростовує реальність господарських операцій.

Відсутність товарно-транспортних накладних чи наявність у ній певних недоліків не є підставою для невіднесення до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, так як єдиним належним документом у даному випадку є податкові накладні, які відповідають вимогам закону.

Утім суд відмічає, що долучені до матеріалів справи товарно - транспортні накладні та експрес - накладні підтверджують транспортування товару до Покупця.

Стосовно тверджень контролюючого органу про відсутність у видаткових накладних, оформлених ТОВ «Дівітіс», ТОВ «ВП Патріот», ПП «Пацифік-2», коду форми, місця складання, посад, прізвищ осіб, які отримують товар і відповідальних за дозвіл та здійснення господарських операцій і складання первинних документів, то суд їх оцінює критично, так як наведені недоліки первинного документа є формальними і не є підставами для визнання документу таким, що складений з порушенням чинного законодавства, та не можуть слугувати підставою для визнання господарських операцій нікчемними.

Видаткові накладні, надані на підтвердження господарських операцій із вказаними контрагентами, містять назви сторін, їх адреси, найменування товару, його кількість і ціну, а також підписи та печатки сторін договорів. Зазначені реквізити дають можливість в повній мірі ідентифікувати сторін зобов'язань і не позбавляють видаткові накладні статусу первинного документа.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

Відповідачем також не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між ДП «Житомирський бронетанковий завод» та ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім», ТОВ «Спецбудпостачання», ТОВ «ВП Патріот», ПП «Пацифік 2», ТОВ «Дівітіс» недійсними, а також визнання недійсними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

Доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за спірними угодами, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідач до суду не подав.

Разом з цим, суд відмічає, що у поясненнях Державного концерну «Укроборонпром» щодо кваліфікації постачальників - контрагентів ДП «Житомирський БТЗ» третьою особою вказано, що кваліфікація Постачальників здійснювалась відповідно до Порядку попередньої кваліфікації постачальника матеріально - технічних ресурсів, робіт та послуг у Державному концерні «Укроборонпром» та підприємствах - учасниках Концерну, затвердженого наказом концерну від 25.02.2013 № 61, а також Положення про кваліфікацію постачальників товарно - матеріальних цінностей, робіт та послуг у Державному концерні «Укроборонпром» та підприємствах - учасниках Концерну, затвердженого наказом Концерну від 10.12.2014 № 306. Так, постачальникам: ТОВ «Аттомо-Торгівельний дім», ТОВ «Спецбудпостачання», ТОВ «ВП Патріот», ПП «Пацифік 2» надано статус «кваліфікований» на постачання ТМЦ, а постачальнику ТОВ «Дівітіс» надано статус «умовно кваліфікований» на постачання продукції. При цьому визначено, що статус «кваліфікований», що наданий зазначеним постачальникам, дає підстави для укладення договорів та співпраці з усіма підприємствами - учасниками Концерну, включаючи ДП «ЖБТЗ».

Суд вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов'язки, не передбачені чинним законодавством.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак відповідачем не доведено існування таких обставин.

Відповідачем не було надано до суду належних доказів, які б свідчили про відсутність у контрагентів позивача умов для здійснення господарської діяльності (відсутність майна, складських приміщень, обладнання та виробничих потужностей, в т.ч. орендованих, а також трудових ресурсів, тощо), в т.ч. із залученням третіх осіб, на момент укладення і вчинення спірних правочинів.

Також відповідачем не було надано суду належних документальних доказів відсутності у контрагентів позивача спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання вказаних оспорюваних правочинів.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що висновки контролюючого органу щодо відсутності фактичного отримання продукції у березні - червні 2015 року позивачем від указаних контрагентів - Постачальників є формальними і необ'єктивними.

Окремо суд зазначає, що, згідно зі абз. 1 п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника (п. 86.10.ст. 86 ПК України).

За змістом п. 3 розд. 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 N 984 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за N 34/18772 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (п.п. 4-6 розд. 1 Порядку).

Відповідно до п. 1 розд. 2 Порядку, акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку. До акта додаються інформативні додатки.

Підпунктом 5.2 пункту 5 розд. 2 Порядку визначено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

У разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для отримання (п. 6.4 розд. 3 Порядку).

У свою чергу, акт Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Житомирській області від 18.09.2015 не містить конкретного змісту порушень із посиланням на недоліки чи відсутність у позивача первинних документів, що слугували підставами для висновку про завищення позивачем податкового кредиту. Наведені у акті обґрунтування є суперечливими і необґрунтованими.

Також суд наголошує на тому, що Порядком право контролюючого органу на складання доповнень до акту перевірки не передбачено.

З огляду на наведене, суд вважає, що висновки Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про порушення позивачем вимог п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.200, п. 201.1. ст. 201 Податкового Кодексу України, під час вчинення спірних господарських операцій у березні - червні 2015 року, є хибними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочинів з отримання позивачем товарів (продукції), невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б про наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Натомість позивачем у повній мірі документально підтверджено реальність виконання правочинів, а всі суми податку на додану вартість сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджено податковими накладними, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

За таких обставин, коли позивачем податковий кредит з податку на додану вартість за березень - червень 2015 року в розмірі 4547343 грн сформовано правомірно, то висновки контролюючого органу щодо завищення ДП «Житомирський бронетанковий завод» суми від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за квітень 2015 року на 2649063 грн, за травень 2015 року - 134602 грн, за червень 2015 року - 1752668 грн та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за березень 2015 року в сумі 11010 грн є безпідставними.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 06 жовтня 2015 року № та № є протиправним, тому їх необхідно скасувати, а позовні вимоги ДП "Житомирський бронетанковий завод" - задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 68251,44 грн (платіжне доручення № 4082 від 25.12.2015 та № 59 від 13.01.2016) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення - рішення Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 06 жовтня 2015 року № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" 68251,44 грн, сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 09 червня 2016 р.