Справа № 264/789/16-а
Суддя: Хараджа О. О.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/789/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Хараджа О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що 03 лютого 2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 03 лютого 2016 року об 11.20 годині він перевозив через блокпост в с.Червоне Поле Бердянського району небезпечний вантаж ІІІ класу, а саме: дизельне пальне, в багажному відділенні у кількості 120л., не маючи при собі ДОПНВ, а саме свідоцтва на право перевезення небезпечних вантажів та свідоцтва на транспортний засіб та інструкції на випадок надзвичайної події, чим порушив п. 2.1 (г) ПДД України. Із постановою не згоден і просить її скасувати.

В обґрунтування позову зазначив, що 03 лютого 2016 року він дійсно перевозив через блокпост в с.Червоне Поле Бердянського району дизельне пальне, але його кількість складала не більше 50 літрів. Доводи позивача, що відповідні дозволи на перевезення дизельного пального необхідні, якщо його кількість складає 3000 літрів та більше, поліцейським прийняті до уваги не були і останнім було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а потім і відповідну постанову. Разом з тим, наполягав, що огляд автомобіля здійснено не було та точна кількість пального встановлена не була, протокол було складено в присутності та під впливом озброєних військових. Вважає винесену постанову посадової особи незаконною та просив її скасувати.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача за викликом в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, відповідно до яких вважає вимоги позивача недоведеними та необґрунтованими, оскільки сержант поліції Горбач С.В. діяв в межах компетенції працівників підрозділів поліції, факт правопорушення було зафіксовано засобом кіно-відеозйомки. Також вказав, що підпунктом Е пункту 1.6 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України №822 від 26 липня 2004 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2004 року за №1040/9639 передбачено, що у переносних паливних ємкостях (наприклад каністрах) можна перевозити не більше 60 літрів палива на одну транспортну одиницю. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою, винесеною поліцейським сектору ДПП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Горбун С.В. на місці скоєння адміністративного правопорушення, серії ПС2 № 150109 від 03 лютого 2016 року, копія якої була вручена позивачу, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення за те, що ОСОБА_1 об 11.20 год., керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер державний номерний знак НОМЕР_1, перетинаючи блокпост в с.Червоне Поле Бердянського району, перевозив дизельне пальне в багажному відділенні у кількості 120 л., тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КпАП України. За вказане правопорушення ОСОБА_1 піддано штрафу на користь держави в сумі 510грн.

Згідно ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КпАП України визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незабезпечення відповідачем виконання вимог ст. 254 та 268 КУпАП призвело до того, що він не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги і ст. 280 КУпАП щодо з'ясування обставин, які є обов'язковими для прийняття рішення.

Ці порушення з боку відповідача, на думку суду є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач наполягає на тому, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 132-1 КУпАП і за вказаних у постанові обставин він не порушував Правила дорожнього руху, оскільки перевозив дизельне пальне, кількість якого не перевищувала 50 літрів.

В якості спростування доводів позивача, відповідачем надано СД-диск з відеозаписом, збробленим на місці вчинення адміністративного правопорушення, на якому, відповідно до якого зафіксовано факт перевезення позивачем каністр, між тим, з наданого відеозапису не вбачається точна кількість перевезених каністр, їх об'єм, а також їх вміст. Відповідачем не було здійснено огляду салону автомобіля, огляду виявлених каністр в присутності свідків та не зафіксовано вказану дію передбаченим законодавством шляхом.

Відповідно до вимог Переліку небезпечних вантажів, на перевезення яких необхідно отримувати погодження дорожнього перевезення вантажів Державтоінспекції МВС України, передбачено отримання такого погодження лише у разі перевезення бензину моторного (палива) в кількості понад 3000 літрів. Позивач наполягає на тому, що у каністрах автомобіля він перевозив 50 літрів дизельного палива, а тому не був зобов'язаний мати при собі відповідні дозволи на перевезення вантажу. На спростування цих доводів відповідач не надав належних доказів.

З цих підстав постанову ПС2 №150109 від 03 лютого 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КпАП України та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 19, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України, ст. ст. 7, 23, 38, 122, 251, 252, 254, 256, 280, 285, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 19, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України, ст. ст. 7, 23, 38, 122, 251, 252, 254, 256, 280, 285, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серії ПС2 №150109 від 03 лютого 2016 року, винесену поліцейським сектору ДПП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Горбун С.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КпАП України визнати незаконною та скасувати.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду України через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у зв'язку із застосуванням судом положень частини 3 статті 160 КАС України.

Суддя: О. О. Хараджа