Справа № 398/9907/13-а
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/9907/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"14" січня 2014 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді - Нероди Л.М.,

при секретарі - Гриценку Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Олександрійської міської ради Кіровоградської області про бездіяльність Олександрійського міського голови Цапюка Степана Кириловича щодо відмови задоволення запиту,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрійського міського голови Цапюка Степана Кириловича про бездіяльність Олександрійського міського голови Цапюка Степана Кириловича щодо відмови задоволення запиту.

Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 23.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міського голови Цапюка Степана Кириловича з письмовою вимогою про надання копії статуту комунального підприємства «Житлогосп». Відповідач відмовився надати документи про які запитував позивач, але вказав, що ця інформація є конфіденційна. Стверджує, що міський голова безпідставно не надав документи, що є не конституційно, не надає відповіді по суті на запит та порушує право на інформацію, тому просить визнати протиправною бездіяльність міського голови Цапюка Степана Кириловича міста Олександрії, яка виявилася у ненаданні ОСОБА_1 та у відмові на запит від 23.09.2013 року вих. №74 копії статуту комунального підприємства «Житлогосп»; визнати судом винним Цапюка Степана Кириловича в порушенні присяги державного службовця; зобов'язати судом Цапюка Степана Кириловича надати копію статуту комунального підприємства «Житлогосп» створено Олександрійською міською радою в червні 2010 року з метою забезпечення належного обслуговування та утримання житлового фонду міста; стягнути в примусовому порядку з відповідача Цапюка Степана Кириловича на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 68 грн. 82 коп.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі та надали письмові заперечення в яких посилається на те, що запит на інформацію від 23.09.2013 року стосувався надання копії статуту комунального підприємства «Житлогосп». Листом від 30.09.2013 року №52/13/26/1 позивачу надана відповідь про те, установчі документи комунального підприємства «Житлогосп» містять конфіденційну інформацію про юридичну особу, тому на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначена інформація не може бути надана позивачу. Вказав, що вимога про визнання відповідача винним у порушенні присяги державного службовця не відповідає приписам ст. 105 КАС України та такого способу захисту прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин, нормами КАС України не передбачено, тому просить у задовленні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши сторін та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

23.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міського голови Цапюка Степана Кириловича з письмовою вимогою про надання копії статуту комунального підприємства «Житлогосп».

Листом від 30.09.2013 року №52/13/26/1 позивачу надана відповідь про те, установчі документи комунального підприємства «Житлогосп» містять конфіденційну інформацію про юридичну особу, тому на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначена інформація не може бути надана позивачу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Згідно ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 2, 5 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом.

Стаття 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» вказує, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Отже, в даному випадку, суд вважає, що запитувана позивачем інформація, щодо надання копії статуту комунального підприємства «Житлогосп» не підпадає під жодне визначення інформації з обмеженням, тим більше під визначення конфіденційної інформації.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача, що в розпорядженнях Олександрійського міського голови Кіровоградської області міститься інформація з обмеженим доступом щодо статуту комунального підприємства «Житлогосп», оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про інформацію» є предметом суспільного інтересу, яка забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків громадян, а отже інформація про розпорядження державним або комунальним майном є складовою права на інформацію, гарантованого ст. 34 Конституції та забезпечується гарантіями Закону України «Про допуск до публічної інформації».

Закон України «Про підприємства в Україні» не містить спеціальних положень щодо комунальних підприємств, але в Господарському кодексі України стаття 78 містить визначення основ правового становища лише унітарних комунальних підприємств, не приділяючи уваги підприємствам колективного типу.

Комунальне унітарне підприємство - це таке унітарне підприємство, яке діє на базі відокремленої частини комунальної власності, без поділу її на частини, створюється за рішенням органу місцевого самоврядування в розпорядчому порядку і входить до сфери управління органу, уповноваженого управляти відповідним комунальним майном.

Суд наголошує на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією.

Відповідно до вимог ст. 20, 21 Закону України «Про інформацію», за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Матеріали справи свідчать, що до запитуваної інформації відповідачем не встановлювалися будь-які обмеження щодо її доступу.

Суд дійшов висновку, що відповідач не відмовляв позивачу в отриманні інформації з тих підстав, що він не має такої інформації або не зобов'язаний надавати таку інформацію, також у відповіді не зазначено порядок оскарження такої відмови.

Відповідь від 30.09.2013 року дана не по суті запиту, що законодавством віднесено до неправомірної відмови в наданні інформації.

У відповіді зазначено, що інформація є конфіденційною, а тому вона відноситься до відомостей, які містять конфіденційну інформацію виконавчих органів міської ради, що є власністю держави.

У даному випадку запитувана інформація є такою, що створена відповідачем в процесі виконання.

Аналогічна позиція викладена в довідці про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», затвердженої постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2013 року №11.

Наведеною нормою передбачено шляхи доступу до публічної інформації, одним з яких є надання інформації на запит.

Адміністративний позов підлягає частковому задоволенню. Зобов'язати відповідача надати позивачу на його запитувану ним інформацію в повному обсязі.

Що стосується інших позовних вимог то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вимога позивача щодо визнання винним у порушенні присяги державного службовця не підлягає задоволенню, так як особу може бути визнано винною у скоєнні злочину тільки за вироком суду, відповідно до Конституції України.

Нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено при розгляді справ щодо публічно-правових відносин визнавати сторін винними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про інформацію», Законом України «Про доступ до публічної інформації», ст. ст. 6-14, 71, 102, ч. 3 ст. 122, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати голову Олександрійської міської ради Кіровоградської області Цапюка Степана Кириловича надати копію статуту комунального підприємства «Житлогосп» ОСОБА_1.

В інших позовних вимогах відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Олександрійський міськрайонний суду Кіровоградської області, протягом 10 днів.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА