Справа № 804/20/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 р. м. Київ К/800/5598/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення про застосування фінансової санкції, за касаційною скаргою Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2013 року Державне науково-виробниче підприємство «Цирконій» звернулося в суд з позовом, у якому просило скасувати рішення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 1 жовтня 2012 року № 245 в частині неприйнятих до зарахування витрат в сумі 22358,84 гривень як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2013 року та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 1 жовтня 2012 року № 245 про застосування до Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» фінансової санкції у вигляді неприйняття до зарахування 25196,28 гривень.

У касаційній скарзі виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2013 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За перевіркою матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2012 року виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено планову перевірку сплати та використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 1 липня 2011 року по 1 липня 2012 року Державним науково-виробничим підприємством «Цирконій», за результатами якої складено акт № 415. Перевіркою встановлено неправомірне використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у сумі 25196,28 гривень в частині виплати матеріального забезпечення, чим порушено вимоги пункту 1 частини 1 статті 35, частини 2 статті 36, частини 2 статті 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-ІІІ).

На підставі акту перевірки від 13 вересня 2012 року № 415 директором виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 1 жовтня 2012 року винесено рішення № 245 про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким не прийнято до зарахування витрат на суму 25196,28 гривень.

За змістом частини 1 статті 6 Закону № 2240-ІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб.

Фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в порядку, встановленому правлінням цього Фонду (частина 1 статті 21 Закону № 2240-ІІІ).

Пунктом 3 частини 2 статті 27 Закону № 2240-ІІІ визначено, що страхувальник зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 28 Закону № 2240-ІІІ страховик зобов'язаний забезпечувати фінансування матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону.

За правилами частини 1 статті 53 Закону № 2240-ІІІ при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу) за відпрацьований час, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до статті 21 цього Закону.

Відповідно до статті 98 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Зі змісту частин 2, 3 статті 22 Закону № 2240-ІІІ вбачається, що страхувальники, інші отримувачі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зобов'язані у десятиденний строк після отримання рішення органу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про повернення коштів перерахувати страхові кошти, використані з порушенням встановленого порядку використання, а також фінансові санкції, визначені у статті 30 цього Закону.

У разі якщо страхувальники та інші отримувачі страхових коштів вважають, що орган Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неправильно визначив суми страхових коштів, використаних з порушенням встановленого порядку, та фінансових санкцій чи прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, або виходить за межі його компетенції, такі страхувальники та інші отримувачі страхових коштів протягом десяти календарних днів з дня отримання такого рішення мають право в письмовій формі звернутися до зазначеного органу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із скаргою про перегляд цього рішення.

У відповідності до частини 3 статті 30 Закону № 2240-ІІІ своєчасно не сплачені та не відшкодовані страхові кошти відповідно до частини 1 статті 21 та статті 22 цього Закону і фінансові санкції, передбачені частиною 1 цієї статті, стягуються із страхувальника, іншого отримувача коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у дохід Фонду в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, наявність порушення позивачем законодавства обґрунтовано в акті перевірки від 13 вересня 2012 року № 415, згідно якого виконуючий обов'язки генерального директора Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» ОСОБА_4, що призначений на посаду наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16 вересня 2011 року, особисто наказом від 21 вересня 2011 року встановив собі посадовий оклад в розмірі 11440 гривень. За період з 1 липня 2011 року по 1 липня 2012 року вказаною особою надано до оплати 10 листків непрацездатності. Для нарахування йому матеріального забезпечення було взято посадовий оклад в розмірі 11440 гривень.

При цьому, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 17 квітня 2012 року ОСОБА_4 встановлено посадовий оклад в меншому розмірі, а саме: з 21 вересня 2011 року - 5270 гривень, з 1 жовтня 2011 року - 5516 гривень, з 1 січня 2012 року - 6009 гривень, з 1 квітня 2012 року - 6126 гривень.

Наказом Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» від 20 квітня 2012 року установлено виконуючому обов'язки генерального директора ОСОБА_4 місячний посадовий оклад з 17 квітня 2012 року у розмірі 6126 гривень.

З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, вірно виходив з того, що самостійне встановлення собі посадового окладу виконуючим обов'язки генерального директора Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» ОСОБА_4 суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки органом управління майном даного підприємства посадовий оклад цій особі визначений в меншому розмірі, що призвело до неправомірного збільшення виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, у зв'язку з чим відповідачем обґрунтовано винесено спірне рішення в частині неприйнятих до зарахування виплат в сумі 22358,84 гривень, а тому підстав для задоволення позову немає.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2013 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року помилково.

Крім того, слід зазначити, що суд апеляційної інстанції в порушення положень частини 4 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України розглянув також позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції, безпідставно вийшовши за їх межі.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року - скасувати.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2013 року у справі за позовом Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення про застосування фінансової санкції - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.