Справа № П/811/645/16
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року Справа № П/811/645/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мирошниченка В.С.,

за участю: секретаря с/з - Гловацької М.О.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби м.Кіровограда про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Ленінського відділу Державної виконавчої служби м.Кіровограда, в якому просить зобов'язати Ленінський відділ Державної виконавчої служби м.Кіровограда вчинити дії щодо зняття арешту з усього невизначеного майна, яке належить ОСОБА_3, ід. код НОМЕР_1, накладеного постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 23.03.2010 р. (внесено 29.03.2010 р., № запису про обтяження 12421202).

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2016р. (справа № П/811/109/16, суддя Момонт Г.М.) було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання Ленінського відділу ДВС Кіровоградського управління юстиції щодо зняття арешту з 1/2 частки в квартирі за № 10 буд. 84 по вул. Гоголя у м. Кіровограді, накладеного постановою ЛВ ВДВС від 23.03.2010 р. Проте, позивач у первісній позовній заяві помилково не вказав, що на його ім'я тією ж постановою ЛВ ВДВС від 23.03.2010 р. крім заборони на відчуження нерухомого майна за вищезгаданою адресою, є ще не скасована заборона на відчуження усього невизначеного майна, що належить фізичної особі - ОСОБА_3, номер запису про обтяження № 12421202.

Представник позивача звернувся з письмовою заявою від 02.06.2016 р. до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_3

Згідно довідки від 02.06.2016р. за № 16379/04-31/2, наданої Ленінським ВДВС -виконавчі провадження за період 2009 - 2012 рр. передані до архіву та знищені, в зв'язку з чим у ВДВС немає можливості перевірити матеріали ВП, на підставі якого накладено арешт на належне ОСОБА_3 майно та ВДВС з таких обставин не може самостійно зняти арешт з майна боржника - ОСОБА_3, а тому позивач не має змоги користуватися належним йому на праві власності нерухомим майном, реалізувати своє право власності.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі та просив витрати по справі віднести до фактично понесених позивачем.

Підтвердив, що у зв'язку з тим, що виконавчі провадження за період 2009 -2012 роки передано до архіву та знищено, перевірити матеріали виконавчого провадження, на підставі яких накладено арешт на належне позивачу майно, не виявляється можливим, а відповідно відсутні підстави для знаття арешту з майна боржника (а.с. 23).

Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив подані сторонами документи і матеріали, з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та дійшов наступних висновків.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 р. у справі №П/811/109/16 за позовом ОСОБА_3 до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2015 р. на праві приватної часткової власності належить 1/2 частка квартири №10, розташованої у будинку 84 по вул. Гоголя у м. Кіровограді, інша частка належить його сестрі - ОСОБА_4

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №50464049 від 22.12.2015 р. (а.с.9-10) та Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від №50464868 від 22.12.2015 р. (а.с.11), 29.03.2010 р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 9672781 реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України зареєстровано арешт на все майно ОСОБА_3 на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 23.03.2010 р., на підставі якого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 внесено запис про обтяження №12420891до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

27.01.2016 р. представник ОСОБА_3 звернувся до начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ із заявою про зняття арешту з нерухомого майна (а.с.12), однак листом від 01.02.2016 р. №1931/04-31/10 повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника у зв'язку з тим, що виконавчі провадження за 2009 - 2012 роки передано до архіву та знищено, перевірити матеріали виконавчого провадження, на підставі якого накладено арешт на належне ОСОБА_3 майно не виявляється можливим.

Відповідачем до суду надано копію акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2012 р. (а.с. 15-17).

Згідно інформації системи Діловодство спеціалізованого суду 15.03.2016 зазначена постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, зазначені обставини вже встановлені рішенням суду та не потребують додаткового доказування.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі за текстом - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (далі за текстом - Порядок) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно з п.9.10 Порядку завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Зважаючи на зміст ч.1 ст.30 Закону завершення виконавчого провадження здійснюється внаслідок його закінчення; повернення виконавчого документа стягувачу та повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав.

Статтею50 Закону встановлені наслідки завершення виконавчого провадження.

Так, відповідно до змісту ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Таким чином, після завершення виконавчого провадження відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний зняти арешт, накладений на майно боржника.

Судом встановлено, що виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на все майно ОСОБА_3, завершено. Однак, у відповідності до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від №50464868 від 22.12.2015 р. арешт всупереч вимогам ЗУ "Про виконавче провадження" відповідачем знято не було, що позбавляє позивача права розпорядження належною йому частиною квартири.

Зазначене, теж встановлено вищевказаним рішенням суду.

Також, позивач позбавлений можливості розпоряджатись і іншим своїм майном, у зв'язку з тим, що відповідачем не було знято арешт з усього арештованого майна позивача.

У відповідності до п.3.13 Порядку на кожному виконавчому провадженні, що передане на зберігання, повинна бути резолюція безпосереднього керівника державного виконавця, яку він накладає після ретельної перевірки всіх документів у виконавчому провадженні.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.83 ЗУ "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто рішення про зняття арешту приймається тим органом, який прийняв рішення про накладення арешту шляхом винесення постанови про скасування арешту майна.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, враховуючи те, що на відповідача покладено обов'язок при завершенні виконавчого провадження вчинити дії щодо скасування арешту, які при завершенні виконавчого провадження вчинені не були, зважаючи, що накладений арешт перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому на праві приватної власності майном, та враховуючи те, що рішенням суду від 22.02.2016 р., зобов'язано Ленінський ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції вчинити дії щодо зняття арешту з 1/2 частки у квартирі за №10 будинку 84 по вул. Гоголя у м. Кіровограді, накладеного постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 23.03.2010 р. (запис №12420891 від 29.03.2010 р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9672781), а тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов'язання Ленінський ВДВС м.Кіровограда вчинити дії щодо зняття арешту з усього невизначеного майна, яке належить ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, накладеного постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 23.03.2010 р. (внесено 29.03.2010р., № запису про обтяження 12421202) підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,21 грн. підлягає присудженню ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159- 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Ленінський відділ Державної виконавчої служби м.Кіровограда вчинити дії щодо зняття арешту з усього невизначеного майна, яке належить ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, накладеного постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 23.03.2010 р. (внесено 29.03.2010р., № запису про обтяження 12421202).

Стягнути із Ленінського відділу Державної виконавчої служби м.Кіровоград за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 21 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову виготовлено в повному обсязі 13.06.2016 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко