Справа № 2-а/1570/7886/11
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2012-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2012 р.Справа № 2-а/1570/7886/11

Категорія:6.2Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

суддів - Домусчі С.Д.

ОСОБА_1

при секретарі - Єршовій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держкомзему у Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держкомзему у Одеській області про визнання незаконним рішення, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держкомзему у Одеській області про визнання незаконним рішення про:

- відмову надати висновок про погодження містобудівного обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_4 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22 липня 2010 року;

- зобовязання погодити містобудівне обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_4 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22 липня 2010 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що після розроблення ним містобудівного обгрунтування та подання його відповідачу на погодження останній (листом №2-10-15/4541 від 26 серпня 2011 року) відмовив у погодженні, посилаючись на те, що з 12 березня 2011 року набрав чинності Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", який не містить визначення поняття містобудівного обґрунтування та порядку його погодження. На думку позивача, така відмова є протиправною, оскільки, відповідно до цього Закону - проекти забудови територій, розподілу територій, містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, будівельні паспорти, документи на введення об'єктів в експлуатацію та їх сертифікацію, розроблені та/або оформлені до набрання чинності цим Законом, можуть бути затверджені та використані після набрання чинності цим Законом. Отже, враховуючи, що містобудівне обґрунтування, розроблялося до 12 березня 2011 року на підставі розпорядження Голови Роздільнянської РДА Одеської області №952/А-2010 від 22 липня 2010 року, то відповідач міг і повинен був його погодити відповідно до законодавства України, яке було чинним на час розроблення містобудівного обґрунтування і регулює (регулювало) порядок погодження та затвердження містобудівного обґрунтування.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що норма, на яку посилається позивач, є диспозитивною. Крім того, натепер у головного управління немає повноважень щодо погодження містобудівного обґрунтування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держкомзему у Одеській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держкомзему у Одеській області щодо несвоєчасного розгляду та прийняття рішення щодо погодження містобудівного обгрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_4 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22 липня 2010 року.

Зобов'язано Головне управління Держкомзему у Одеській області розглянути питання щодо погодження містобудівного обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_4 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22 липня 2010 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держкомзему у Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

22 липня 2010 року розпорядженням Роздільнянської РДА №952/А-2010 позивачу було надано дозвіл на розробку містобудівної документації щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для індивідуального дачного будівництва із земель сільськогосподарського призначення, що не надані у власність та користування і перебувають у запасі на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту).

На підставі та у відповідності до прийнятого розпорядження, позивач замовив розроблення містобудівного обґрунтування ФОП ОСОБА_3

Після розроблення містобудівного обґрунтування, воно було подане для погодження до уповноважених на це державних органів.

Вказане вище містобудівне обґрунтування було погоджено: Одеською обласною санітарно-епідеміологічною станцією згідно із висновком від 08 листопада 2010 року №1109; управлінням охорони об'єктові культурної спадщини згідно висновку від 26 жовтня 2010 року №01-17/4810; Роздільнянською РДА, згідно довідки від 10 грудня 2010 року №3-12-2451.

Головне управління Держкомзему у Одеській області не вирішило питання щодо погодження містобудівного обґрунтування, а саме надіслало на адресу ОСОБА_2 лист від 26 серпня 2011 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовлено в наданні висновку щодо погодження містобудівного обґрунтування по причині того, що 17 лютого 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12 березня 2011 року, а зазначений нормативно-правовий документ не містить визначення поняття містобудівного обґрунтування та порядку його погодження.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не розглянув містобудівне обгрунтування позивача на підставі ч.4 ст. 1 розділу V "Прикінцевих положень" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з наданням відповідного висновку щодо його погодження або відмови у погодженні.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам ч.4 ст. 1 розділу V "Прикінцевих положень" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В апеляційній скарзі Головного управління Держкомзему у Одеській області вказується, що посилання суду першої інстанції на ч.4 ст. 1 розділу V "Прикінцевих положень" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є необґрунтованими, оскільки ця норма є диспозитивною та стосується затвердження містобудівного обгрунтування, а не її погодження.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що містобудівне обгрунтування було розроблено позивачем на підставі Закону України "Про планування та забудову територій", однак до погодження вказаного містобудівного обгрунтування цей Закону втратив чинність у зв'язку з прийняттям Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який вже не містив визначення поняття "містобудівне обгрунтування" та не встановлював порядок його погодження.

Разом з тим, пунктом 4 ст. 1 розділу V "Прикінцевих положень" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" було встановлено, що проекти забудови територій, розподілу територій, містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, будівельні паспорти, документи на введення об'єктів в експлуатацію та їх сертифікацію, розроблені та/або оформлені до набрання чинності цим Законом, можуть бути затверджені та використані після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, цим Законом відповідачу надано право на затвердження містобудівних обгрунтувань, які були розроблені раніше (до набрання чинності цим Законом). Проте, відповідач не скористався наданим правом, а вважав за необхідне відмовити позивачу у погодженні містобудівного обгрунтування з посиланням на альтернативність вказаної норми (тобто на не встановлення йому Законом прямого обовязку погоджувати раніше розроблені містобудівні обгрунтування), без жодного мотивування того, чому він вибирає із цієї альтернативи саме ту, яка не на користь позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вказана відмова не відповідає вище переліченим критеріям обгрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, у зв'язку з чим вона не може вважатися правомірною, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держкомзему у Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст судового рішення виготовлено 09 квітня 2012 року.

Головуючий:/підпис/Л ОСОБА_5

Суддя:/підпис/ОСОБА_6

Суддя:/підпис/ОСОБА_1