Справа № 820/2544/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

08 червня 2016 р. №820/2544/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мар'єнко Л.М. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного підприємства "Будтехнологія-Н" про накладення арешту на кошти та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Салтівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства "Будтехнологія-Н", в якому просить суд накласти арешт на кошти Приватного підприємства "Будтехнологія-Н", що знаходяться у банківських установах; стягнути з Приватного підприємства "Будтехнологія-Н" (код 32336054) суму податкового боргу у розмір 83279,09 грн. за рахунок коштів, які знаходяться у банківських установах .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача наявний податковий борг, який платником у добровільному порядку не погашений, у зв'язку з цим податковий орган на виконання повноважень та згідно з Податковим кодексом України, просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках та стягнути податковий борг у сумі 83279,09 грн.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача Паркаренко Г.Ю. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.41 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство "Будтехнологія-Н" (код 32336054) зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку у Салтівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області з 05.02.2003 року, згідно довідки про взяття на облік платника податків від 26.04.2015 року №412/20-26.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як вбачається з матеріалів справи за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у загальному розмірі 83279,09 грн. зі сплати податків: по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 55251,17 грн.; по надходженню від скидання забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти у сумі 1655,65 грн.; по надходженню від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 2484,02 грн.; по надходженню від розміщення відходів у спец відведених для цього місцях чи на об'єктах у сумі 123,74 грн.; по платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 348,44 грн.; по орендній платі з юридичних осіб в сумі 8919,06 грн.; по надходженню від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, у сумі 175,69 грн.; по платі за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення у сумі 14321,32 грн.

Згідно п.п.16.1.3 ст.16 ПК України - платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46. 1 ст. 46 ПК України - податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 49.18 ст. 49 ПК України - податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України - не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо підстав виникнення заборгованості по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 55251,17 грн., судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України 286.2. платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб в податкових розрахунках земельного податку.

Податковим розрахунком земельного податку № від 17.02.2015 р. терміном сплати 30.11.2015 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 9428,92 грн. за рахунок зменшення переплати сума податкового зобов'язання становить 9370,09 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 17.02.2015 р. терміном сплати 30.12.2015 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 9428,92 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 17.02.2015 р. терміном сплати 30.01.2016 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 9428,92 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 10.02.2016 р. терміном сплати 01.03.2016 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 13511,64 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 10.02.2016 р. терміном сплати 30.03.2016 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 13511,64 грн.

На теперішній час вказані зобов'язання не сплачені.

Щодо підстав виникнення заборгованості по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 8919,06 грн., судом встановлено наступне.

Податковим розрахунком земельного податку № від 17.02.2015 р. терміном сплати 30.11.2015 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 1540,80 грн., за рахунок зменшення переплата сума заборгованості становить 1421,56 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 17.02.2015 р. терміном сплати 30.12.2015 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 1540,80 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 17.02.2015 р. терміном сплати 30.01.2016 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 1540,78 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 10.02.2016 р. терміном сплати 01.03.2016 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 2207,96 грн.

Податковим розрахунком земельного податку № від 10.02.2016 р. терміном сплати 30.03.2016 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 2207,96 грн.

На теперішній час вказані зобов'язання не сплачені.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

В порушення зазначеної норми та відповідно до звітних і облікових даних контролюючого органу (відповідно до даних облікової картки) відповідач має узгоджені податкові зобов'язання по орендній платі за землю, не сплачені у встановлений строк з плати за землю.

Щодо підстав виникнення заборгованості по надходженню від скидання забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти в розмірі 1 655,65 грн., судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.240 ПК України, платниками податку є суб'єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

-викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

-скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти;

-розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об'єктах) суб'єктів господарювання);

-утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені);

-тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк.

Суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку (249.1. ст. 249 ПК України).

У разі якщо під час провадження господарської діяльності платником податку здійснюються різні види забруднення навколишнього природного середовища та/або забруднення різними видами забруднюючих речовин, такий платник зобов'язаний визначати суму податку окремо за кожним видом забруднення та/або за кожним видом забруднюючої речовини ( 249.2. ст. 249 ПК України).

Пунктом 250.1 ст. 250 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період подання податкової декларації з екологічного податку дорівнює календарному кварталу.

Згідно з п. 250.1 ст. 250 Податкового кодексу України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Судом встановлено, що платником податків були подані до контролюючого органу декларації з екологічного податку на різні види забруднення навколишнього природного середовища та/або забруднення різними видами забруднюючих речовин.

Таким чином, податковою декларацією з екологічного податку (по надходженню від скидання забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти) № від 06.11.2015 р. терміном сплати 19.11.2015 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 1655,65 грн. На теперішній час сума заборгованості залишається непогашеною.

Щодо підстав виникнення заборгованості по надходженню від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в розмірі 2484,02 грн., судом встановлено наступне.

Так, податковою декларацією з екологічного податку № від 06.11.2015 року терміном сплати 19.11.2015 р. нараховано податкове зобов'язання у розмірі 2314,02 грн. На теперішній час сума заборгованості залишається непогашеною.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи фахівцями Салтівської ОДПІ була проведена камеральна перевірка податкової декларації з екологічного податку за надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 17.02.2015 року, за результатами якої складено акт № 20/20-26-15-02-02-32336054 від 21.01.2016 року.

В ході перевірки встановлено порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне поданні звітності: граничний термін подання 09.02.2015 року , а дата фактичного подання звітності 17.02.2015 року.

Відповідно до п.п. 120.1 Податкового кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

На підставі акта № 20/20-26-15-02-02-32336054 від 21.01.2016 року, винесене податкове повідомлення-рішення № від 11.02.2016 року, за яким визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 170,00 грн., у т.ч. за основним платежем - 0,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 170,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вище зазначене податкове повідомлення -рішення було отримано уповноваженою особою 18.02.2016 року, згідно поштового повідомлення про вручення .

Проте сума заборгованості на теперішній час залишається непогашеною.

Отже, заборгованість по надходженню від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення склала 2484,02 грн.

Щодо підстав виникнення заборгованості по надходженню від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними, джерелами забруднення, в розмірі 175,69 грн., судом встановлено наступне.

Так, податковою декларацією з екологічного податку № від 06.11.2015 р. терміном сплати 19.11.2015 р. нараховано податкове зобов'язання у розмірі 5,69 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи фахівцями Салтівської ОДПІ була проведена камеральна перевірка податкової декларації з екологічного податку за надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 17.02.2015 року, за результатами якої складено акт № 21/20-26-15-02-02-32336054 від 21.01.2016 року.

В ході перевірки встановлено порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне поданні звітності: граничний термін подання 09.02.2015 року , а дата фактичного подання звітності 17.02.2015 року.

На підставі акта № 21/20-26-15-02-02-32336054 від 21.01.2016 року, винесене податкове повідомлення-рішення № від 11.02.2016 року за яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 170,00 грн., у т.ч. за основним платежем - 0,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 170,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вище зазначене податкове повідомлення -рішення було отримано 18.02.2016 року, згідно поштового повідомлення про вручення .

Згідно з п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Проте сума заборгованості на теперішній час залишається непогашеною.

Отже заборгованості по надходженню від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення склала 175,69 грн.

Щодо підстав виникнення заборгованості по надходженню від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах в розмірі 123,74 грн., судом встановлено наступне.

Так, податковою декларацією з екологічного податку № від 06.11.2015 р. терміном сплати 19.11.2015 р. нараховано податкове зобов'язання у розмірі 97,00 грн. за рахунок зменшення переплати податкового зобов'язання становить 89,5 грн.

Розрахунком податкового зобов'язання з екологічного податку, що справляється за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти, додаток 3 до податкової декларації екологічного податку № від 08.02.2016 р. терміном сплати 19.02.2016 р. нараховано податкове зобов'язання розмірі 34,24 грн.

Щодо підстав виникнення заборгованості по платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 348,44 грн., судом встановлено наступне.

Плата за користування надрами - загальнодержавний платіж, який справляється у вигляді: плати за користування надрами для видобування корисних копалин; плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин (ст. 262 Податкового кодексу України ).

Платниками плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб'єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об'єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об'єктах (ділянках) надр. (пп.263.1.1. п. 163.1 ст. 263 Податкового кодексу України)

Платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, до закінчення граничного строку подання податкових розрахунків, визначеного розділом II цього Кодексу, та за формою, встановленою відповідно до статті 46 цього Кодексу, подають за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, а при видобуванні вуглеводневої сировини, що дорівнює календарному місяцю, податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин до контролюючого органу:за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України; за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України. (пп.263.11.1. п. 163.1 ст. 263 Податкового кодексу України)

Податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин подаються платником, починаючи з календарного кварталу, а при видобуванні вуглеводневої сировини з календарного місяця, що настає за кварталом/місяцем, у якому такий платник отримав спеціальний дозвіл. (пп.263.11.3. п. 163.1 ст. 263 Податкового кодексу України)

Платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачують податкові зобов'язання у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ними контролюючому органу:за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України; за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України. (пп. 263.12.1. п. 163.1 ст. 263 Податкового кодексу України)

Платник несе відповідальність за правильність обчислення суми плати за користування надрами для видобування корисних копалин, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних розрахунків згідно з нормами цього Кодексу та інших законів України. Контроль за правильністю обчислення, своєчасністю і повнотою справляння плати за користування надрами для видобування корисних копалин до бюджету здійснюють контролюючі органи. (пп. 263.13.1. п. 163.1 ст. 263 Податкового кодексу України)

Так, Розрахунком податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках, додаток 2) № від 06.11.2015 року термін сплати 19.11.2015 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 581,88 грн., за рахунок зменшення переплати сума податкового зобов'язання становить 348,44 грн.

Щодо підстав виникнення заборгованості по платі за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення, в розмірі 14321,32 грн., судом встановлено наступне.

Так, Розрахунком податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках додаток 2) № від 09.11.2015 року термін сплати 19.11.2015 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 6372,18 грн., за рахунок зменшення переплати сума податкового зобов'язання становить 5591,45 грн.

Декларацією № від 09.02.2016 р. терміном сплати 19.02.2016 р., нараховано податкове зобов'язання у розмірі 8729,87 грн.

Таким чином, відповідно до звітних і облікових даних Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області відповідач має узгоджені податкові зобов'язанні, не сплачені у встановлений строк у сумі 83279,00 грн.

Згідно п. 59.4 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом було винесено податкову вимогу №2982-23 від 14.12.2005 р. , яка була отримана відповідачем 23.12.2015 року, згідно підпису уповноваженої особи на корінці податкової вимоги.

Аналізуючи приписи п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що податковий орган має обов'язок скласти податкову вимогу і направити цей документ на адресу платника податків за фактом виникнення податкового боргу, тобто у випадку невиконання податкового обов'язку платником податків, котрий до цього не мав заборгованості перед Державним бюджетом України. В разі збільшення податкового боргу (тобто у випадку продовження існування податкового боргу після направлення податкової вимоги за правилами Податкового кодексу України і зростання розміру невиконаного податкового обов'язку) підстав для формування податковим органом нових податкових вимог на так звану "новоутворену суму податкового боргу " і направлення таких вимог на адресу платника податків не має, оскільки п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Сторонами доказів щодо оскарження та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги до суду не подано.

Таким чином, за Приватним підприємством "Будтехнологія-Н", рахується заборгованість у сумі 83279,09 грн., яка підтверджується приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.70 КАС України та Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів від 05.12.13 р. № 765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 р. за №217/24994, є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідач доказів на спростування вимог позивача суду не надав, податковий борг в сумі 83279,09 грн. не сплатив.

Згідно п.95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Підпунктом 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

25.04.2016 року податковим керуючим Салтівської ОДПІ складено акт опису майна від № 4/17, яке підтверджує відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно все нерухоме майно відповідача арештоване Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

З приписів вищевказаної статті Податкового кодексу України, вбачається, що для звернення податкового органу до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, необхідна наявність двох підстав: наявність податкового боргу у підприємства та відсутність майна для його погашення.

Судовим розглядом встановлено, що Приватне підприємство "Будтехнологія-Н" має податковий борг перед бюджетом та у нього відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення боргу, доказів що спростовують такі обставини до суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до п.10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом. Банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий, орган державної податкової служби.

Пунктом 10.2 Інструкції передбачено, що арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Також, п.10.3 вказаної Інструкції визначено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Пункт 10.6 Інструкції вказує, що залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії: якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта. Документ про арешт коштів банк обліковує на відповідному позабалансовому рахунку; якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання; якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання.

Суд зазначає, що під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність " зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Відповідно до абз. 2 п. п. 94.6.2. п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що Салтівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області було дотримано всі вимоги законодавства, а саме: винесення податкової вимоги та її надіслання на адресу боржника, але на день звернення позивача до суду не сплачено податковий борг відповідачем.

Податковим органом було вжито заходи, спрямовані на розшук майна відповідача для опису в податкову заставу, проте такого майна не знайдено, у відповідача є лише відкриті на його ім'я рахунки у банківських установах, а саме: ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК",м. Харків, МФО 351533, р/р 4240, р/р 4267, р/р 5076, р/р 2618, р/р 0196, р/р 6947, р/р 6537, р/р 1040, р/р 4341; ПАТ "МЕГАБАНК", Харків, МФО 351629, р/р 828, р/р ; ПАТ "МЕГАБАНК", Харків, МФО 351629, р/р ; ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767, р/р 9602, р/р 9602, р/р 9602, р/р 9602; ПУАТ "ФІДОБАНК", МФО 300175, р/р 2359; АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, р/р 6001, р/р 6001; ПАТ"БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, р/р 515; ПАТ "СБЕРБАНК", МФО 320627, р/р 2990, р/р 2990, р/р 2990.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та правомірними, документально та нормативно обґрунтованими і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного підприємства "Будтехнологія-Н" про накладення арешту на кошти та стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Накласти арешт на кошти Приватного підприємства "Будтехнологія-Н" (61121, м. Харків, вул. Світла, б. 6А, кв. 121, код 32336054), що знаходяться на розрахункових рахунках відкритих в установах банків.

Стягнути кошти з рахунків Приватного підприємства "Будтехнологія-Н" (61121, м. Харків, вул. Світла, б. 6А, кв. 121, код 32336054), відкритих у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету України в рахунок погашення боргу у сумі 83279.09 грн. (вісімдесят три тисячі двісті сімдесят дев'ять грн. 09 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мар'єнко Л.М.