Справа № 607/21399/14-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/52748/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Зайця В.С., Шведа Е.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Тернопільської митниці Державної фіскальної служби

на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня

2015 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року

у справі №607/21399/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову Тернопільської митниці Міндоходів №0044/40300/14 від 28.11.2014 року у справі про порушення митних правил та закрити провадження у справі.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року, позов задоволено частково. Скасовано постанову Тернопільської митниці Міндоходів у справі про порушення митних правил за №0044/40300/14 від 28.11.2014 року про визнання ОСОБА_4 винним у вчинені порушення за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що оскаржувана постанова № 0044/40300/14 від 28.11.2014 року підлягає скасуванню, оскільки на момент її винесення строки накладення адміністративного стягнення закінчилися.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Тернопільська митниця Державної фіскальної служби звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що вчинене позивачем порушення митних правил є за своїм характером триваючим, а оскаржувана постанова від 28.11.2015 року №044/40300/15 винесена в межах 6-місячного строку. Строк притягнення позивача до відповідальності слід обчислювати з дати складання протоколу про порушення митних правил.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.05.2014 року позивач ввіз на митну територію України транспортний засіб марки LAND ROVER DISCOVERI, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузов НОМЕР_1 в режимі «транзит» по смузі руху спрощеного контролю «зелений коридор» пункту пропуску «Мамалига» Чернівецької митниці.

Проте, в термін до 19 травня 2014 року включно вказаний автомобіль, за межі митної території України ОСОБА_4 не вивіз, у зв'язку із чим перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту більш ніж на 10 діб.

02 липня 2014 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0044/40300/14.

28 листопада 2014 року відповідачем винесено постанову в справі про порушення митних правил №0044/40300/14, згідно з якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень.

Згідно пункту 1 частини першої вказаної статті строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, за змістом частини 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що вчинене позивачем правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче.

Враховуючи вищевикладене судова колегія приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводами касаційної скарги наведених обставин не спростовано.

В обґрунтування касаційної скарги скаржником фактично покладені доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів у справі та не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Тернопільської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року у справі №607/21399/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді