Справа № 17-3-25-8/129-07-4714А
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 17-3-25-8/129-07-4714А

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Брагіна Я.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

секретар Ханділян Г.В.,

за участю: представника Кілійського управління водного господарства ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства "Агросвіт" ОСОБА_3; представника Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_4; представника Сільськогосподарського виробничого кооперативу Лад-Агро - ОСОБА_5; представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одеса апеляційні скарги Кілійського управління водного господарства, ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства "Агросвіт", Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, до якої приєднався прокурор Кілійського району Одеської області в інтересах держави в особі відділу Держземагентства у Кілійському районі Одеської області, Кілійської районної державної адміністрації, Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області на постанову Господарського суду Одеської області від 21 лютого 2014 року у справі за адміністративними позовами

Кілійського управління водного господарства до Кілійської районної державної адміністрації, Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області , Кілійської районної ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, ОСОБА_2 підприємства Агросвіт-Плюс, про зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішення, висновків;

Сільськогосподарського виробничого кооперативу Лад-Агро до Кілійської районної державної адміністрації, Кілійської районної ради, Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, Кілійського управління водного господарства, про зобов'язання вчинити певні дії та скасування розпорядження;

ОСОБА_2 підприємства Агросвіт-Плюс до Кілійської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, СВК Лад-Агро про визнання незаконним та скасування розпорядження;

Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області (правонаступник часткових управлінських функцій Головне управління Держгеокадастру в Одеської області) до ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, ОСОБА_2 підприємства Агросвіт - Плюс, третя особа відділ Держземагентства у Кілійському районі Одеської області, Мирнівська сільська рада Кілійського району Одеської області, Кілійська районна державна адміністрація про припинення права користування земельною ділянкою та зобовязання повернути державний акт;

ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2007 року Кілійське управління водного господарства звернулось з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.110-114,т.2), просило зобов'язати Кілійську районну державну адміністрацію: 1) прийняти рішення про надання додаткової згоди Кілійському управлінню водного господарства на виготовлення проекту відведення земельної ділянки Дракулівського водосховища площею 168,13га, розташованої на території Трудівської та Мирнівської сільських рад Кілійського району Одеської області по передачі в постійне користування; 2) скасувати рішення Кілійської районної державної адміністрації №18/382 від 16.02.2006 року та №18/483 від 01.03.2007 року про відмову Кілійському УВГ в наданні згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки під Дракулівським водосховищем по передачі в постійне користування; 3) скасувати висновок Кілійської районної ради №16/03 від 09.01.01 року Про попереднє погодження надання Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству Агросвіт; 4) скасувати висновок Трудівської сільради Кілійського району Одеської області №82-ХХІІІ-ХУ від 21.09.2000 року Про погодження надання земельної ділянки під Дракулівським водосховищем загальною площею 128 га в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 25 років ПБП Агросвіт; 5) визнати недійсним проект відведення земельної ділянки Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству Агросвіт, виготовлений у вересні 2001 року Державним підприємством Одеський регіональний центр державного земельного кадастру.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідачем безпідставно відмовлено Господарству у наданні додаткової згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки Дракулівського водосховища площею 168,13га, оскільки ПП Агросвіт не набуло ніяких майнових прав, оформлених на КСП Трудове, адже акт прийому-передачі майна не підписаний правонаступником, а відтак, є недійсним. Крім цього, Трудівська сільська рада Кілійського району Одеської області не мала законних прав та повноважень на передачу водного обєкта в оренду, оскільки відповідно до ст. 19 ЗК України в редакції 1990 року, діючого на момент прийняття рішення сільською радою, надання земельних ділянок за межами населених пунктів із земель водного фонду не відноситься до повноважень сільських рад, так само як і Кілійська района рада не мала повноважень попередньо погоджувати надання водосховища на умовах оренди ПП Агросвіт, адже згідно положень ст.79 ЗК України земельні ділянки за межами населених пунктів із земель водного фонду можуть надаватися в тимчасове користування для сінокосіння та риборозведення, якщо вони є в користуванні водогосподарських підприємств, а орендодавцем таких обєктів може були лише Кабінет міністрів України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2008 року (а.с.21, т.2) прийнято до провадження позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу Лад-Агро до Кілійської районної державної адміністрації, за участю третьої особи ПП Агросвіт-Плюс, в якій, з урахуванням уточнень (а.с.9,66 т.2; 33-42,т.3:43-49,т.4; 13-19,т.5), зазначене підприємство просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кілійської райдержадміністрації від 15.01.1998 року № 21 та виданий на його підставі Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ОД №000538 від 16.06.1998 року, виданий Придунайському управлінню зрошувальних систем м. Кілія, на право постійного користування земельною ділянкою у розмірі 533,55га;

- визнати протиправним та скасувати висновок Кілійської районної ради від 09.01.2001року №16/03, яким попередньо погоджено надання Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству Агросвіт;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 25.03.2003 року №176 Про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування Кілійському управлінню водного господарства;

- зобов'язати Кілійську районну державну адміністрацію розглянути заяву СВК Лад-Агро щодо набуття права оренди земельної ділянки Дракулівського водосховища площею 168,13га на території Трудівської та Мирнівської сільських рад Кілійського району Одеської області.

В обґрунтування свого позову СВК Лад-Агро зазначало, що Кілійська районна рада та Кілійська районна державна адміністрація під час прийняття рішення про передачу спірної земельної ділянки у постійне користування та видачі державного акту на право постійного користування землею вийшли за межі наданих їм повноважень, оскільки на момент видачі спірних розпорядження та Державного акту земельна ділянка під Дракулівським водосховищем, як обєкт земель водного фонду, не перебувала у постійному користуванні водогосподарських підприємств, та, в будь-якому випадку, могла передаватися лише у тимчасове користування (оренду) районною радою, а не райдержадміністрацією, яка на той час такими повноваженнями наділена не була.

З цих самих підстав, на думку позивача, діяла неправомірно Кілійська районна рада під час надання ПБП "Агросвіт" висновку про попереднє погодження надання Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди від 09.01.2001 року №16/3, адже права розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою не мала. До того ж, на момент надання спірного висновку Кілійська районна рада залишила поза увагою факт існування правовстановлюючих документів, якими спірну земельну ділянку вже передано у постійне користування Придунайському управлінню зрошувальних систем м. Кілія та КСП "Трудове" ще у 1998 році.

Обґрунтовуючи наявність законних підстав для скасування розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 176 від 25.03.2003 року, яким Кілійському УВГ надано згоду на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування, позивач зазначив, що на момент видачі цього розпорядження земельна ділянка, що мала передаватись Управлінню, перебувала в оренді у ПБП "Агросвіт" за договором оренди від 17.03.2000 року №5 та, як вже зазначалося ним вище, існували інші правовстановлюючі документи на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою.

Водночас, позивач зазначав, що 16.07.2007 року Товариство звернулось до Кілійської РДА із заявою про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки Дракулівського водосховища площею 168,13 га у довгострокову оренду строком на 49 років для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо, надання зазначеної земельної ділянки в довгострокову оренду.

Попередньо, 23.12.2005 року, Товариством на розгляд Трудівської сільської ради, Кілійської РДА та Одеської обласної адміністрації було надано "Програму розвитку Дракулівського водоймища строком на 15-20 років".

Відповіддю від 24.07.2007 року Кілійська РДА повідомила Товариство про неможливість вирішення питання щодо передачі в оренду земельної ділянки через наявність судового спору між користувачами.

Позивач зазначав, що оскільки Товариство є одним з найбільших сільськогосподарських виробників району, землі, що перебувають у його користуванні, безпосередньо прилягають до водоймища, а на підставі рішення Трудівської сільської ради від 20.04.2006 року №10-У-І Товариству у безоплатну оренду передано меліоративну систему на зрошувальних землях площею 1 330 га і без використання Дракулівського водоймища повноцінне обслуговування та користування цією системою не можливе, суд має зобовязати Кілійську РДА розглянути його заяву щодо передачі в довгострокову оренду земельної ділянки площею 168, 13 га на територіях Трудівської та Мирнівської сільських рад Кілійського району (а.с.22-26 т.2, 13-19 т.5).

Вказаний позов об'єднано для спільного розгляду з позовною заявою Кілійського управління водного господарства до Кілійської районної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт про зобов'язання вчинити певні дії та скасування розпорядження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2008 року (а.с.23 т.3) прийнято до провадження позовну заяву ПП Агросвіт Плюс до Кілійської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, СВК Лад-Агро в якому, з урахуванням уточнень просило визнати незаконним та скасування розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування від 25.03.2003 року № 176, яку також обєднано в одне провадження зі справою за позовом Кілійського управління водного господарства та позовом СВК "Лад-Агро".

В обґрунтування позовних вимог Підприємство зазначило, що Кілійська РДА протиправно розпорядилась зазначеною земельною ділянкою, оскільки ПП Агросвіт Плюс, як правонаступник ПБП "Агросвіт", є користувачем цієї земельної ділянки (а.с.1, т.3).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2008 року (а.с.101, т.3) прийнято до провадження та обєднано в одне провадження зі справою за позовом Кілійського управління водного господарства, позовом СВК "Лад-Агро", позовом ПП Агросвіт-Плюс позовну заяву Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області до ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, ОСОБА_2 підприємства «Агросвіт-Плюс», за участю третьої особи СВК Лад-Агро, в якій, з урахуванням уточнень ( 129,т.3;23-37,т.5), позивач просив припинити право користування ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт та ОСОБА_2 підприємства Агросвіт-Плюс земельною ділянкою площею 945,8га згідно державного акту І-ОД №000821 від 02.03.98 року та зобов'язати Приватне багатопрофільне підприємство Агросвіт і Приватне підприємство Агросвіт-Плюс повернути державний акт 1-ОД №000821 від 02.03.98 року до архівного відділу Кілійської державної адміністрації, яку обєднано в одне провадження зі справою за позовом Кілійського управління водного господарства ( а.с. 23-27,т.5).

В обґрунтування свого позову цей позивач зазначав, що оскільки ані Приватне багатопрофільне підприємство Агросвіт, ані Приватне підприємство Агросвіт-Плюс не оформили в установленому законом порядку державного акту на право користування земельною ділянкою площею 945,8 га, в тому числі земельною ділянкою Дракулівського водосховища площею 168,13 га, вони не мають права використовувати земельну ділянку на підставі державного акту на право постійного користування землею, виданого 02.03.1998 року КСП "Трудове", адже положення Земельного кодексу України не передбачають таких підстав для виникнення права користування землею, як правонаступництво щодо майнових прав реорганізованого (ліквідованого) підприємства-землекористувача.

Вважаючи, що з припиненням юридичної особи КСП "Трудове" автоматично припинилось і право користування земельною ділянкою, Трудівська сільська рада, як власник земельної ділянки, розпорядилася нею на свій розсуд, надавши її частину громадянам в порядку додаткового розпаювання. До того ж, СВК "Лад-Агро" уклало з Кілійською РДА договір оренди земельної ділянки площею 148 га, оскільки згідно землевпорядної документації ця земля відносилась до земель запасу.

До того ж позивач зазначав, що впродовж 2000-2012 років відповідачі не сплачували орендну плату та земельний податок, чим завдали суттєвої шкоди інтересам як територіальної громади, так і держави. З посиланням на положення п.5 ст.17 закону України "Про плату за землю", який був чинним на момент існування спірних відносин, ст.ст.141,143 ЗК України позивач вважає, що систематична несплата орендної плати та земельного податку є безумовною підставою для припинення права користування земельною ділянкою зазначеними підприємствами та повернення Державного акту про право користування земельною ділянкою до архівного відділу Кілійської РДА.

Крім того, у 2003 році сільською радою проведено додаткове розпаювання 150 га землі між фізичними особами-членами територіальної громади с. Трудове, за рахунок земель КСП "Трудове", що належали останньому згідно Державного акту від 02.03.1998 року, а 148 га з цих же земель передано Кілійською райдержадміністрацією в оренду СВК "Лад-Агро".

Отже, на думку Трудівської сільської ради, оскільки право користування КСП "Трудове" припинено, виданий цьому суб'єкту господарювання державний акт втратив чинність та підлягає поверненню органу, що його видав, водночас, існування незаконного державного акту позбавляє раду можливості визначити землекористувачів спірної земельної ділянки (а.с.103 т.3, 23-27 т.5).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.07.2009 року (а.с.131 т.4) в порядку п.1 ст.53 КАС України прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області №176 від 25.03.2003 року Про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування.

В обґрунтування позовних вимог Підприємство зазначило, що воно є користувачем спірної земельної ділянки, як правонаступник КСП "Трудове", у якого, в свою чергу, ця земельна ділянка перебувала на праві постійного користування на підставі державного акту від 02.03.1998 року. Той факт, що акт на право постійного користування землею не переоформлено на ПБП "Агросвіт" з КСП "Трудове" не є підставою вважати, що у нього відсутнє право користування спірною земельною ділянкою. Чинним законодавством не встановлено строку на переоформлення зазначених правовстановлюючих документів, отже, Підприємство правомірно користується спірною земельною ділянкою, а відповідач протиправно нею розпорядився, прийнявши оскаржуване рішення (а.с.108 т.4).

Постановою Господарського суду Одеської області від 21 лютого 2014 року в задоволенні вищезазначених позовів відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року апеляційні скарги Кілійського управління водного господарства, Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, до якої приєднався прокурор Кілійського району Одеської області в інтересах держави в особі Відділу Держземагенства у Кілійському районі Одеської області, Кілійської районної державної адміністрації, Мирнівської сільської ради Кілійського району, ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт задоволено частково.

Постанову Господарського суду Одеської області від 21 лютого 2014 року у справі за адміністративними позовами Кілійського управління водного господарства до Кілійської районної державної адміністрації, Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, Кілійської районної ради, за участю третьої особи ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, ОСОБА_2 підприємства Агросвіт-Плюс, про зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішення, висновків; Сільськогосподарського виробничого кооперативу Лад-Агро до Кілійської районної державної адміністрації, Кілійської районної ради, Трудівської сільської ради за участю третіх осіб - ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, Кілійського управління водного господарства, про зобов'язання вчинити певні дії та скасування розпорядження; ОСОБА_2 підприємства Агросвіт-Плюс до Кілійської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, СВК Лад-Агро про визнання незаконним та скасування розпорядження; Трудівської сільської ради до ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт про припинення права користування земельною ділянкою та зобовязання повернути державний акт; ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження скасовано в частині відмови ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству Агросвіт» у задоволенні позовних вимог.

Ухвалено у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області №176 від 25.03.2003 року Про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування, яким Придунайському управлінню зрошувальних систем, правонаступником якого є Кілійське управління водного господарства, надано згоду на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 128 га під Дракулівським водосховищем на території Трудівської та Мирнівської сільських рад по передачі в постійне користування для гідромеліоративних цілей.

В іншій частині постанову суду залишено без змін (а.с. 141 т. 7).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року касаційну скаргу Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області задоволено.

Касаційну скаргу Кілійського управління водного господарства задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В апеляційних скаргах Кілійське управління водного господарства, Приватне багатопрофільне підприємство Агросвіт просять рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про задоволення відповідних позовних вимог.

Трудівська сільська рада Кілійського району Одеської області, до якої приєднався прокурор Кілійського району Одеської області в інтересах держави в особі Відділу Держземагенства у Кілійському районі Одеської області, Кілійської районної державної адміністрації, Мирнівської сільської ради Кілійського району, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги сільської ради задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області та осіб, які приєднались до неї, та відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг Кілійського управління водного господарства та ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини у справі.

Рішенням Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 28.10.1997 року Колективному сільськогосподарському підприємству "Трудове" передано у постійне користування земельну ділянку площею 945,8 Га ( а.с. 17, 20, 63, 97, т.3).

На підставі цього рішення 02.03.1998 року КСП "Трудове" отримало Державний акт І-ОД №000821 від 02.03.1998 року на право постійного користування земельною ділянкою площею 945,8 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 130-134,т.1; а.с.96-98,т.2).

Згідно наявної в матеріалах справи експлікації земель, у склад земель, що передавались КСП "Трудове", увійшло 150,9 га під водою (а.с.64,т.3). За повідомленням Кілійського районного відділу земельних ресурсів від 16.02.2007 року у земельну ділянку, яка була передана КСП "Трудове", увійшла вся площа Дракулівського водосховища ( а.с.58, 59-86, т.1).

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 21 від 15.01.1998 року Придунайському управлінню зрошувальних систем м. Кілія передано в постійне користування земельну ділянку площею 533,55 Га для будівництва та експлуатації міжгосподарських мереж, об'єктів та споруд водного господарства.

На підставі зазначеного розпорядження Придунайському управлінню зрошувальних систем м. Кілія видано Державний акт ІІ-ОД №000538 від 16.06.1998 року на право постійного користування землею (у тому числі під гідротехнічними спорудами Дракулівського водосховища) площею 533,55 Га в межах згідно з планом землекористування. (а.с. 32-34, 86-90, т.1).

22.06.2000 року Статут ПБП "Агросвіт" було доповнено. Зокрема, главу V доповнено п.5.16, яким передбачено, що ПБП "Агросвіт" є повним правонаступником КСП "Трудове" (а.с.99,т.1).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, 07.02.2002 року, у звязку з реорганізацією, КСП "Трудове" було ліквідоване з переходом ідентифікаційного коду до ПБП "Агросвіт". Згідно повідомлення про скасування державної реєстрації, 30.01.2002 року державну реєстрацію КСП "Трудове" було скасовано шляхом злиття двох юридичних осіб, внаслідок чого КСП "Трудове" було злито з ПБП "Агросвіт" ( а.с.125-127,т.2).

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 176 від 25.03.2003 року Придунайському управлінню зрошувальних систем, правонаступником якого є Кілійське управління водного господарства, надано згоду на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 128 га під Дракулівським водосховищем на території Трудівської та Мирнівської сільських рад по передачі в постійне користування для гідромеліоративних цілей (а.с.36, 131, т.1).

Наказом Одеського обласного виробничого управління по водному господарству Державного комітету України по водному господарству №218-П від 08.12.04. встановлено перейменувати до 01.01.05. управління зрошувальних систем в управління водного господарства згідно з додатком, в перелік якого входило і Придунайське управління зрошувальних систем (а.с.100, т.1).

Під час виготовлення технічної документації Державним регіональним проектно-вишукувальним інститутом Укрпівдендніпроводгосп зясувалося, що для повного використання земельної ділянки в цілях, з якими її було надано, необхідно включити 40,3 га прибережної захисної смуги, внаслідок чого загальна площа земельної ділянки збільшилась до 168,13 Га.

У зв'язку зі збільшенням площі земельної ділянки, необхідної для відведення, позивач звернувся до Кілійської РДА з клопотанням про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки з урахуванням додаткової площі ( а.с. 13, 17 , т.1)

Рішеннями Кілійської районної державної адміністрації №18/382 від 16.02.2006 року та №18/483 від 01.03.07 року позивачеві відмовлено в наданні згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки під Дракулівським водосховищем по передачі в постійне користування з посиланням на те, що Дракулівське водосховище Трудівською сільською радою Кілійського району Одеської області передано в оренду ПП Агросвіт строком до 2020 року, а також на те, що ПП Агросвіт, як правонаступник КСП Трудове, зберігає право постійного користування водоймищем на підставі державного акту, виданого попередньому користувачеві ( а.с.14, т.1).

20.07.2007 року наказом Одеського облводгоспу доповнено положення про Кілійське управління водного господарства від 27.03.2006 року пунктом 1.1.. відповідно до якого, Кілійське управління водного господарства є повним правонаступником Придунайського управління зрошувальних систем (а.с.101, т.1).

Відповідно до пункту 1.1 Статуту приватного підприємства «Агросвіт-Плюс», зареєстрованого державним реєстратором 19.11.2007 року, номер запису 0000568, указане підприємство утворене та є правонаступником приватного багатопрофільного підприємства «Агросвіт» в частині, яка відображена в розподільчому балансі від 12 листопада 2007 року ( а.с. 82,т.2).

Згідно розподільчого балансу від 12 листопада 2007 року та його розшифровки, акту прийому передачі ПБП «Агросвіт» передало, а ПП «Агросвіт -Плюс» прийняло Державний акт на земельну ділянку під Дракулівським водосховищем серії І ОД №000821 від 2 березня 1998 року, ділянку 33 і технічну документацію №514/2 від 27 лютого 1998 року по виготовленню Державного акта ( а.с 91-94,т.2).

Рішенням Трудівської сільської ради Кілійського району №128- V-XXXVI від 23.05.2008 року визнано недійсним (скасовано) Державний акт І-ОД №000821 від 02.03.1998 року, який виданий на підставі рішення другої сесії двадцять другого скликання Трудівської сільської ради від 28 жовтня 1997 року ( а.с. 89-190,т.5 ).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Кілійського управління водного господарства суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, не підтвердив документально своє правонаступництво після Придунайського управління зрошувальних систем, отже, не підлягає захисту право на спірну земельну ділянку, якого у позивача не має. Окрім того, суд першої інстанції зазначив , що суд не має повноважень на розпорядження земельними ділянками та на зобовязання відповідача приймати рішення з приводу розпорядженням землями.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову приватного багатопрофільного підприємства «Агросвіт» суд першої інстанції виходив із того , що ні з матеріалів справи, ні з порівняльного аналізу кадастрових та ситуаційних схем не вбачається, що спірна земельна ділянка, яка надана в оренду, чи надано дозвіл на збирання документів щодо передачі в оренду земельної ділянки перебуває в користуванні ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства "Агросвіт" на підставі Державного акту, відомості про реєстрацію останнього як землекористувача відсутні, спірна земля знаходиться на обліку як землі запасу, Приватне багатопрофільне підприємство "Агросвіт" не надало доказів, які б підтверджували переоформлення земельної ділянки чи використання спірної земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову СВК «Лад-Агро», суд першої інстанції виходив із того, що СВК «Лад-Агро» не надано доказів, які б підтверджували , що розпорядженням Кілійської РДА від 25.03.2003 року №176 «Про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користуванні Кілійському управлінню водного господарства порушується права зазначеного кооперативу.

З приводу позовних вимог СВК «Лад-Агро» щодо зобовязання Кілійсьої РДА розглянути заяву СВК «Лад-Агро» щодо набуття прав оренди земельної ділянки Дракулівського водосховища площею 168, 13 га на території Трудівської та Мирнівської сільських рад Кілійського району, оскільки кооператив отримав таку відповідь , про що зазначено у заяві та підтверджується відповідними судовими рішеннями.

Мотивуючи відмову у задоволенні позову Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області (про припинення права користування) суд першої інстанції зазначив, що Трудівська сільська рада є неналежним позивачем, з огляду на те, що не має права розпоряджатись землями водного фонду та за межами населених пунктів відповідно до Водного та Земельного Кодексів України .

Окрім того суд зазначив, що Трудівською сільською радою не надано доказів про те, що ПБП «Агросвіт» та ПП «Агросвіт-Плюс» користуються земельною ділянкою.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ПП «Агросвіт-Плюс» до Кілійської РДА про визнання незаконним та скасування розпорядження Кілійської РДА Одеської області № 176 від 25.03.2003 року «Щодо надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки» суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, не надав доказів, які б підтверджували порушення його прав чи інтересів.

Колегія суддів погоджується із вищенаведеними висновками в частині відмови у задоволенні адміністративних позовів Кілійського управління водного господарства та приватного багатопрофільного підприємства «Агросвіт».

Водночас в частині позовних вимог Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції.

Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Спірні правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України" від 18.12.1990 року, № 561-XII, Земельного Кодексу України від 25.10.2001 року, № 2768-III, Водного Кодексу України від 06.06.1995 року, № 213/95-ВР та приписами Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року, № 899-IV.

Вирішуючи спірне питання щодо позовних вимог Кілійського управління водного господарства суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було зазначено вище, позивач - Кілійське управління водного господарства просив зобов'язати Кілійську районну державну адміністрацію прийняти рішення про надання додаткової згоди Кілійському управління водного господарства на виготовлення проекту відведення земельної ділянки Дракулівського водосховища площею 168,13га, розташованої на території Трудівської та Мирнівської сільських рад Кілійського району по передачі в постійне користування;

- скасувати рішення Кілійської районної державної адміністрації №18/382 від 16.02.06. та №18/483 від 01.03.07. про відмову Кілійському управління водного господарства в наданні згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки під Дракулівським водосховищем по передачі в постійне користування;

- скасувати висновок Кілійської районної ради №16/03 від 09.01.01. „Про попереднє погодження надання Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству „Агросвіт";

- скасувати висновок Трудівської сільради Кілійського району №82-ХХІІІ-ХУ від 21.09.00р. „Про погодження надання земельної ділянки під Дракулівським водосховищем загальною площею 128 га в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 25 років ПБП „Агросвіт";

- визнати недійсним проект відведення земельної ділянки Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству „Агросвіт" виготовлений у вересні 2001 року Державним підприємством „Одеський регіональний центр державного земельного кадастру"(а.с.110-113, т.2).

Матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації Одеської області №176 від 25.03.2003 року „Про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування" дано згоду Придунайському управлінню зрошувальних систем на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 128га Дракулівським водосховищем на території Трудівської та Мирнівської сільських рад по передачі в постійне користування для гідромеліоративних цілей .

Позивач, Кілійське управління водного господарства, 20.10.2005 року та повторно 28.12.2006 року звертався до Кілійської районної державної адміністрації з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок в гідромеліоративних цілях для експлуатації і обслуговування Дракулівського водосховища для рибогосподарських потреб за адресою Одеська область, Кілійський район, Трудівська і Мирнівська сільські ради загальною площею 168,1263га.

Із відповіді за №18/382 від 16.02.2006 року та №18/493 від 01.03.2007 року вбачається, що відповідач відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 168,1263га, обґрунтовуючи відмову тим, що Приватне багатопрофільне підприємство „Агросвіт" являється правонаступником КСП „Трудове", який має право на користування земельною ділянкою.

Фактично позивач звернувся до субєкта владних повноважень Кілійської районної державної адміністрації щодо вирішення питань попередньої процедури погодження для отримання земельної ділянки, яка знаходиться під водосховищем Дракулівське Кілійського району Одеської області .

Питання щодо надання у користування земель водного фонду регламентується приписами Водного та Земельного Кодексів України.

Згідно із статтею 3 Водного Кодексу України води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд.

До водного фонду України належать: 1) поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об'єкти; 2) підземні води та джерела; 3) внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до статі 4 Водного Кодексу України (в редакції на момент звернення ) до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно водогосподарського паспорту та правил експлуатації Дракулівскього водосховища в Кілійському районі Одеської області водосховище збудоване в басейні р.Дракуля- водному обєкту загальнодержавного значення. (а.с.195-221,т.2)

Відповідно до статті 51 Водного Кодексу України (у редакції від 25.03.2005 року, чинної на момент звернення Кілійського управління водного господарства із заявами від 0.10.2005 року та 28.12.2006року) у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Передача орендарем права на оренду водного об'єкта (чи його частини) іншим суб'єктам господарювання забороняється.

Орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим і обласні ОСОБА_7.

Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим та обласні ОСОБА_7 можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам.

Орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Розподіл повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Умови, строки і збір за оренду водних об'єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін.

Водокористувачі, яким водний об'єкт (його частина) надано в оренду, можуть дозволити іншим водокористувачам здійснювати спеціальне водокористування в порядку, встановленому цим Кодексом.

Користування водними об'єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 85 Водного Кодексу України порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

У постійне користування землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.

Відповідно до частин 2-4 статті 122 Земельного кодексу України ( в редакції на момент відповідного звернення Кілійського управління водного господарства) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

ОСОБА_7 державні адміністрації надають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до приписів статі 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем ( частина 2).

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу ( частина 3 ).

Отже, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

Порядок звернення з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду передбачений статтею 123 ЗК України.

У відповідності до частин 3,4 статті 123 ЗК України, юридична особа, зацікавлена в одержані земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрації або сільської, селищної, міської ради із відповідною завою. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Отже, чинним, на час звернення Кілійського управління водного господарства, законодавством визначено процедуру, дотримання якої для позивача було обов'язковим, однак, як було встановлено апеляційним судом, позивач звернувся лише із заявами про надання відповідного дозволу (згоди) на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, проте не надав до заяви матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 ЗК України (у редакції, чинній на момент звернення), документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішення питання щодо надання згоди на виготовлення проекту землеустрою залежало не лише від волевиявлення Кійлійської РДА, але й від особи, як виявила такий намір і яка не виконала всіх залежних від її волі необхідних дій щодо належного оформлення необхідної документації та отримання погоджень, а тому суд першої інстанції правильно по суті дійшов висновку що у задоволенні цього позову слід відмовити.

При цьому, судові органи, як правильно зазначив суд першої інстанції, не мають повноважень згідно чинного законодавства на розпорядження земельними ділянками та на зобов'язання відповідача приймати рішення з приводу розпорядження землями.

Окрім цього, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Кілійського управління водного господарства про скасування висновку Кілійської районної ради №16/03 від 09.01.01 року Про попереднє погодження надання Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству Агросвіт, скасування висновку Трудівської сільради Кілійського району №82-ХХІІІ-ХУ від 21.09.2000 року Про погодження надання земельної ділянки під Дракулівським водосховищем загальною площею 128 га в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 25 років ПБП Агросвіт, визнання недійсним проекту відведення земельної ділянки Дракулівського водосховища в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди ОСОБА_2 багатопрофільному підприємству Агросвіт, виготовленого у вересні 2001 року Державним підприємством Одеський регіональний центр державного земельного кадастру, оскільки зазначені рішення субєктів владних повноважень є реалізованими та не мають правового значення для вирішення даного спору.

Таким чином, суд першої інстанції правильно по суті відмовив у задоволенні позову Кілійського управління водного господарства.

Формальне недотримання відповідачем приписів частини 9 статті 123 Земельного Кодексу України, у даному випадку, та правовий висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача будь яких прав на зазначену земельну ділянку з огляду не підтвердження факту правонаступництва та користування вказаною земельною ділянкою іншою особою з урахуванням на ненадання позивачем усіх документів, необхідних для вирішення цього питання у відповідності до чинного законодавства, є не суттєвими та такими, що не впливають на правильність по суті прийнятого судом першої інстанції рішення.

З приводу позовних вимог ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства "Агросвіт", Трудівської сільради Кілійського району Одеської області слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 5 Земельного кодексу України" від 18.12.1990, № 561-XII сільські і селищні ОСОБА_7 народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів.

Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування.

Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 7 Земельного кодексу України" від 18.12.1990, № 561-XII користування землею може бути постійним або тимчасовим.

Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п'яти років. У разі виробничої необхідності ці строки може бути продовжено на період, що не перевищує одного строку відповідно короткострокового або довгострокового тимчасового користування.

Користування землею на умовах оренди для сільськогосподарських цілей повинно бути, як правило, довгостроковим.

У постійне користування земля надається ОСОБА_8 народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності:

громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; громадським об'єднанням; релігійним організаціям; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу, для потреб оборони; для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об'єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам.

У тимчасове користування земля надається ОСОБА_8 народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для городництва, сінокосіння і випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; громадським об'єднанням; релігійним організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу, для потреб оборони;сільськогосподарським підприємствам і організаціям; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об'єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних та фізичних осіб.

У тимчасове користування із земель, що перебувають у колективній і приватній власності, земля може надаватись відповідним власникам цієї землі за договором, який реєструється у сільській, селищній, міській ОСОБА_7 народних депутатів:

громадянам України для городництва, сінокосіння і випасання худоби;

промисловим, транспортним та іншим підприємствам, установам і організаціям для несільськогосподарських потреб.

У випадках, передбачених законодавством України і Республіки Крим, земля може надаватися в користування іншим організаціям та особам.

Продовження строку користування земельними ділянками, наданими із земель, що перебувають у державній власності, провадиться ОСОБА_8 народних депутатів, які надали їх у користування.

Продовження строку користування земельними ділянками, наданими із земель, що перебувають у колективній і приватній власності, провадиться власником цієї землі шляхом укладання нового договору.

Відповідно до статі 9 Земельного кодексу України" від 18.12.1990, № 561-XII до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_8 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: 1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; 2) реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; 3) вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; 4) справляння плати за землю; 5) ведення земельно-кадастрової документації; 6) погодження проектів землеустрою; 7) здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; 8) сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшенню природних ландшафтів; 9) припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною; 10) видача висновків про надання або вилучення земельних ділянок, яке провадиться вищестоящою ОСОБА_8 народних депутатів; 11) погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні; 12) вирішення земельних спорів у межах своєї компетенції; 13) вирішення інших питань у галузі земельних відносин у межах своєї компетенції.

Частинами 1-5 статі 19 Земельного кодексу України" від 18.12.1990, № 561-XII передбачалось, що сільські, селищні ОСОБА_7 народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

ОСОБА_8 народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

Районні, міські, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, ОСОБА_8 народних депутатів надають земельні ділянки за межами населених пунктів: із земель запасу для сільськогосподарського використання; із земель лісового і водного фонду у випадках, передбачених статтями 77 і 79 цього Кодексу; для ведення селянського (фермерського) господарства, у разі відмови в наданні земельної ділянки сільською, селищною ОСОБА_8 народних депутатів.

ОСОБА_7 народних депутатів надають земельні ділянки: із земель усіх категорій за межами населених пунктів для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд; в усіх інших випадках, крім передбачених частинами першою, другою, третьою і п'ятою цієї статті.

Верховна ОСОБА_7 України надає земельні ділянки у разі, коли для вилучення цих земель установлено особливий порядок (стаття 32).

Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статі 22 Земельного кодексу України" від 18.12.1990, № 561-XII право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до статті 23 Земельного кодексу України" від 18.12.1990, № 561-XII право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_8 народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до приписів статті 27 Земельного кодексу України" від 18.12.1990, № 561-XII право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі:

1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості грунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки;

7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Пункт 5 частини першої цієї статті не поширюється на право користування землею громадян, які ведуть селянське (фермерське) господарство, протягом трьох років з часу надання земельної ділянки.

Право користування землею може бути також припинено у випадках, зазначених у статті 114 цього Кодексу.

Право користування орендованою землею припиняється також при розірванні договору оренди землі.

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1 - 8 частини першої та частиною третьою цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною ОСОБА_7 народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_7 народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - за рішенням ОСОБА_7 народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 5 - 9 частини першої цієї статті, в разі незгоди землекористувача провадиться у судовому порядку.

Право тимчасового користування землею припиняється шляхом розірвання договору.

Статтею 37 Цивільного Кодексу УССР и статтею 34 Закону України "Про підприємства в Україні» (в редакції на момент ліквідації КСП "Трудове") встановлено, що юридична особа припиняє свою діяльність шляхом ліквідації чи реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділ, перетворення).

Отже, факт припинення діяльності підприємства є юридичним фактом для припинення його права користування земельною ділянкою .

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України у постанові від 21 січня 2002 року, справа № 6/24-1/87.

Як вбачається із матеріалів справи земельний масив був наданий у користування КСП «Трудове» на підставі рішення Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, 07.02.2002 року, у звязку з реорганізацією, КСП "Трудове" було ліквідоване з переходом ідентифікаційного коду до ПБП "Агросвіт". Згідно повідомлення про скасування державної реєстрації, 30.01.2002 року державну реєстрацію КСП "Трудове" було скасовано шляхом злиття двох юридичних осіб, внаслідок чого КСП "Трудове" було злито з ПБП "Агросвіт" ( а.с.125-127,т.2).

У зв'язку з реорганізацією КСП «Трудове» була припинена і його діяльність.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 34 Закону України "Про підприємства в Україні", чинного на час реорганізації, наслідком ліквідації чи реорганізації підприємства було виключення його з державного реєстру України.

Таким чином, ліквідація (припинення) КСП «Трудове» шляхом реорганізації та злиття с ПБП «Агросвіт» є юридичним фактом для припинення права користування земельною ділянкою на підставі Державного акта І-ОД №000821 від 02.03.1998 року.

При цьому колегія суддів враховує, що припинення діяльності КСП «Трудове» мало місце 07.02.2002 року.

Земельний Кодекс України від 18.12.1990, № 561-XII втратив чинність з 01 січня 2002 року у звязку із набранням чинності Земельного кодексу України (в редакції від 25.10.2001 р.).

Поряд з цим відповідно до приписів частини 2 статті 30 Земельного кодексу України(в редакції від 25.10.2001 р.) земельні ділянки державної і комунальної власності, які перебували у користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, що ліквідуються, включаються до земель запасу або передаються у власність чи користування відповідно до цього Кодексу.

Отже, Земельний кодекс України від 25.10.2001, № 2768-III, який є спеціальним законом, і який регулює не майнові, а земельні відносини, як в редакції, яка була чинна на час реорганізації, так і Земельний кодекс України в редакції від 13.03.90 року містили незмінне правило, що у разі припинення колективного сільськогосподарського господарства автоматичного припиняється право користування земельною ділянкою.

В зв'язку з цим, апеляційний суд визнає помилковими посилання представника ПБП «Агросвіт» та суду першої інстанції в обґрунтування своїх висновків на чч. 3, 5 ст. 59 ГК України та ч. 1 ст. 104 ЦК України, ст. 34 Закону України "Про підприємства в Україні", оскільки як Земельний кодекс України (в редакції від 13.03.92 р.) так і Земельний кодекс України (в редакції від 25.10.2001 р.) який є спеціальним законом, і який регулює не майнові, а земельні відносини, не передбачають таких підстав виникнення (набуття) права користування землею як правонаступництво стосовно майнових прав та обов'язків реорганізованого (ліквідованого) підприємства-землекористувача.

Земельним кодексом України визначається порядок надання земельних ділянок в оренду та порядок набуття права на таке використання. Так, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Проте таке рішення відносно правонаступників КСП «Трудове» не приймалось.

Як вбачається із листа Дежкомзему у Кілійському районі № 11-11-5/719 від 19.04.2012 року державна статистична звітність з кількісного обліку земель ( форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем,2-зем), яка ведеться Відділом, не містить за КСП «Трудове» на обліку земельні ділянки на території Трудівської сільської ради на праві постійного користування площею 945,8 Га..

За ПБП «Агросвіт» на території Кілійського району не рахуються земельні ділянки на праві власності або на праві користування, не зареєстровано договорів оренди, державних актів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Державний акт на право постійного користування на землю І-ОД №000821 від 02.03.1998 року втратив чинність з моменту ліквідації КСП «Трудове», яке мало місце 07.02.2002 року.

Окрім того, при вирішенні спірних правовідносин, суд враховує наявність рішення Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області №128 У-ХХУІ від 23.05.2008 року, яким скасовано Державний акт на право постійного користування на землю І-ОД №000821 від 02.03.1998 року .

Вказане рішення не скасоване, а отже відповідно до приписів статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є обовязковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаними громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово мешкають на відповідній території.

Додатковим підтвердженням нечинності зазначеного Державного акта є факт розпаювання частини земельної ділянки, яка входила до земельного масиву, зазначену у Державному акті І-ОД №000821 від 02.03.1998 року між фізичними особами - членами територіальної громади та факт укладення СВК «Лад Агро» з Кілійською РДА договору оренди площею 148 Га (а.с 105, т.4; а.с. 60-64, т.8).

Колегія суддів відхиляє доводи представника ПБП «Агросвіт» щодо сплати орендної плати (податку на землю) за вказану земельну ділянку, що, у свою чергу свідчить про правомірність користування спірною земельною ділянкою , оскілки сплата зазначеного податку не є безумовним свідченням права на користування земельною ділянкою на підставі правовстановлюючого документа, а воно визначає лише обовязок такої сплати у разі фактичного тимчасового користування.

При цьому помилковим є висновок суду першої інстанції щодо права постійного користування земельною ділянкою, набуте особою, правонаступником якої є ПБП «Агросвіт», у встановленому законом порядку не втрачається, а зберігається до його належного переоформлення.

Так, суд першої інстанції, пославшись на Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.12.2011 року у справі № 25/17-3125-2011, Постанову Вищого господарського суду України від 18.12.2012 року у справі №5017/431/2012 дійшов помилково висновку, що зазначеними судовими рішеннями, зокрема, надано правову оцінку державному акту на право постійного користування земельною ділянкою І-ОД №000821 від 02.03.1998 року та встановлено, що за ПБП "Агросвіт", як правонаступника КСП "Трудове", зберігається право постійного користування земельною ділянкою до його належного переоформлення, оскільки неправильно застосував приписи статті 72 КАС України, з огляду на те, що збереження права на користування земельною ділянкою за ПБП «Агросвіт» не є обставиною у справах, а є висновком вищезазначених судів, які зроблені на підставі обставин у справі.

Відповідно до частини 1 статті 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, № 2768-III право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою відповідно до статті 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, № 2768-III є державний акт. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таких документів ані ПБП «Агросвіт» , ані ПП «Агросвіт-Плюс» не мають отже, будь які рішення, дії субєктів владних повноважень з приводу спірної земельної ділянки не впливають на права та інтереси зазначених юридичних осіб, а відтак суд першої інстанції правомірно відмовив ПБП «Агросвіт» у задоволенні позову.

Як було зазначено вище, на момент звернення Трудівської сільської ради Килійського району Одеської області із позовом про повернення Державного акту І-ОД №000821 від 02.03.1998 року, вказаний акт був не чинним.

Заявляючи позовні вимоги про повернення Державного акту Трудівська сільська рада Кілійського району Одеської області посилалась на положення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі та Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою , затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів, від 22.06.2009, № 325, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 р. за N 735/16751

Відповідно до пункту 3.10. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої Наказом Держкомзема України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 04.06.1999 року у випадку припинення права власності чи користування земельною ділянкою документ, який посвідчує це право, повертається до архіву державного органу земельних ресурсів, де зберігається другий примірник цього документа, технічний звіт з його складання та книги записів (реєстрації). У відповідній книзі записів (реєстрації) робиться запис про припинення права власності чи користування земельною ділянкою, який посвідчується підписом начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів Держкомзему України.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2010, справа № К-8025/0 визнано протиправним та скасовано пункт 3.10 Інструкції.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 зазначений Наказ втратив чинність.

Окрім того, відповідно до пункту 4.18. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою , затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів, від 22.06.2009, № 325, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 р. за N 735/16751 у випадку припинення права власності (права користування) земельною ділянкою, добровільної заміни державного акта або поділу чи об'єднання земельної ділянки землевласник (землекористувач) повертає свій примірник державного акта до територіального органу Держкомзему, де зберігається інший примірник державного акта, після чого на них робляться відмітки "скасовано". Такі акти залишаються на зберіганні у архіві територіального органу Держкомзему.

Вказаний Наказ також втратив чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року N 537)

Водночас вказані Накази були чинними на момент подання Трудівською сільською радою адміністративного позову.

Вирішуючи питання про застосування присів вищезазначених Наказів до спірних правовідносин, суд застосовує правову позицію Верховного суду України, висловлену у постанові від 03.11.2015 року, справа 808/2503/14 , номер судового рішення в ЄДРСРУ 53658125, відповідно до якої до спірних правовідносин має застосовуватися саме той закон та його редакція, які були чинними на момент їх виникнення.

Отже, відсутність на час звернення до суду за захистом порушеного права матеріальної норми щодо способу його відновлення не є обставиною, через яку неможливе застосування відповідних положень законодавчих актів, які діяли на час учинення порушення, але згодом утратили чинність. Норми права, що зазнавали змін, мають застосовуватися виключно в межах строків дії кожної з їх редакцій і не можуть бути застосовані за аналогією права.

Відповідно до підпунктів 4.29. 4.40 ,4.48 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою КМ України від 14.01.2015, № 15 "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру") Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; забезпечує створення, формування і ведення Державного фонду документації із землеустрою; 48) створює інформаційну базу даних з питань землеустрою;

Відповідно до підпунктів 4.9, 4.11, 4.19 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерство регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України), від 03.02.2015, № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2015 р. за N 177/26622, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; здійснює землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель.

Державний акт І-ОД №000821 від 02.03.1998 року згідно матеріалів справи знаходиться у володінні ПП «Агрсвіт-Плюс» згідно розподільчого балансу (а.с. 92-94, т.2).

Оскільки Головне управління Держгеокадастру в Одеській області веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; забезпечує створення, формування і ведення Державного фонду документації із землеустрою, створює інформаційну базу даних з питань землеустрою, здійснює заходи щодо ведення архіву, Державний акт І-ОД №000821 від 02.03.1998 року слід повернути до вищевказаної установи, як правонаступника розпорядчих функцій Трудівскьої сільської ради Кілійського району Одеської області..

З приводу повноважень сільської ради заявляти такі позовні вимоги, колегія суддів зазначає, що на підставі рішення 11 сесії ХХІІ скликання Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області КСП "Трудове" було передано: п.1 у колективну власність землю на загальній площі 3860,0 га згідно додатку 1; п.2 у постійне користування землю на загальній площі 945,8 га згідно додатку 1; п. 3 вирішено видати КСП "Трудове" державні акти на право колективної власності на землю та постійного користування.

Вказане рішення було прийняте на підставі Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської (селищної), міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання її власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається в договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відомо їх місцезнаходження.

Відповідно до статі стаття 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільської ради та її виконавчих органів у галузі земельних відносин належить, зоркема : організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, між іншого, належить реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

З урахуванням змісту вище наведених правових норм в поєднанні з положеннями Постанови КМ України від 04 лютого 2004 року №122, суд дійшов висновку, що вказані у Державному акті землі сільськогосподарського призначення мають особливий статус, з огляду на те, що вони призначені саме для задоволенні членів бувшого КСП «Трудове» та інших членів територіальної громади потреб в отриманні земельних ділянок у власність.

При цьому сільська рада залишається органом, якій в силу своїх повноважень регулює, впливає на зазначений процес та сприяє вказаним особам в реалізації свого права на землю.

За таких обставин звернення сільської ради із таким позовом з відповідним правонаступництвом функціональних повноважень не суперечить вимогам закону.

Стосовно позовних вимог Трудівської сільської ради Кілійської району Одеської області про припинення права користування ПБП "Агросвіт" та ПП "Агросвіт- Плюс" земельною ділянкою площею 945,8 га згідно Державного акту І-ОД №000821 від 02.03.1998 року та доводів, наведених нею в апеляційній скарзі, варто зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, предявляючи даний позов, Трудівська сільська рада пов'язувала свої вимоги з не переоформленням ПБП "Агросвіт" державного акту про право постійного користування земельною ділянкою після КСП "Трудове", відсутністю у останнього права на таке переоформлення, а також з систематичною несплатою відповідачами земельного податку та не використанням землі за цільовим призначенням.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог цьому позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що сільська рада є неналежним позивачем, оскільки не вправі розпоряджатися землями водного фонду та за межами населених пунктів, а також не надано доказів фактичного користування відповідачами спірною земельною ділянкою.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою станом на момент звернення сільської ради з даним позовом регулювались положеннями статей 141,143 ЗК України, згідно яких відповідний суб'єкт звертається із позовом до особи, яка користується земельною ділянкою на підставі чинних правовстановлюючих документів.

Наявність юридичного факту припинення діяльності КСП «Трудове» є безумовною підставою для припинення права користування та не вимагає відповідного звернення до суду, оскільки таке підприємство, яке мало право користування відповідною земельною ділянкою відсутнє.

За таких обставин, наведені позивачем підстави: несплата орендної плати (плати за землю) та нецільове використання земельної ділянки, є нічим іншим, як вимогою про усунення перешкод у користуванні, а отже, не підлягає розгляду в адміністративному суді, у звязку з чим , провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог частини 1 статті 157 КАС України.

Щодо позовних вимог СВК "Лад - Агро" та ПП Агросвіт-Плюс колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні відповідних позовів рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується та не впливає на права та інтереси інших осіб, а тому відповідно до пункту 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Інші доводи апеляційних скарг ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно по суті дійшов висновку, що позовні вимоги Кілійського управління водного господарства, ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства "Агросвіт" вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Проте в частині позовних вимог Трудівської сільської ради суд першої інстанції не врахував вищенаведені висновки та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у відповідній частині цих вимог.

У звязку з цим, рішення суду першої інстанції в цій частині позовних вимог слід скасувати та ухвали нове рішення про задоволення позову. Провадження у справі щодо позовних вимог Трудівської сліьскої ОСОБА_7 про припинення користування земельною ділянкою слід закрити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Кілійського управління водного господарства, ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства "Агросвіт" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, до якої приєднався прокурор Кілійського району Одеської області в інтересах держави в особі відділу Держземагентства у Кілійському районі Одеської області, Кілійської районної державної адміністрації, Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Одеської області від 21 лютого 2014 року у справі № 17-3-25-8/129-07-4714А в частині позовних вимог Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області та правонаступника часткових управлінських функцій Головного управління Держгеокадастру в Одеської області до ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, ОСОБА_2 підприємства Агросвіт-Плюс», третя особа відділ Держземагентства у Кілійському районі Одеської області, Мирнівська сільська рада Кілійського району Одеської області, Кілійська районна державна адміністрація про припинення права користування земельною ділянкою та зобовязання повернути державний акт скасувати.

Ухвалити в цій частині позовних вимог нову постанову, якою позов задовольнити.

Зобовязати Приватне підприємство Агросвіт-Плюс повернути до Головного управління Держгеокадастру в Одеської області Державний акт на право постійного користування земельної ділянки І-ОД №000821 від 02 березня 1998 року.

Постанову Господарського суду Одеської області від 21 лютого 2014 року у справі № 17-3-25-8/129-07-4714А в частині позовних вимог Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області та правонаступника часткових управлінських функцій - Головного управління Держгеокадастру в Одеської області до ОСОБА_2 багатопрофільного підприємства Агросвіт, ОСОБА_2 підприємства Агросвіт-Плюс, третя особа відділ Держземагентства у Кілійському районі Одеської області, Мирнівська сільська рада Кілійського району Одеської області, Кілійська районна державна адміністрація про припинення права користування земельною ділянкою скасувати.

Постановити в цій частині позовних вимог ухвалу про закриття провадження у справі з відповідним розясненням права позивача вирішити вказане спірне питання у порядку господарського судочинства.

В решті постанову Господарського суду Одеської області від 21 лютого 2014 року у справі № 17-3-25-8/129-07-4714А залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення рішення суду у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі - 13 червня 2016 року

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин