Справа № 334/1100/16-а (2-а/334/120/16)
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2016 рокусправа № 334/1100/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача: Юхименка О.В.

суддів: Кругового О.О. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного суду міста Запоріжжя

від 18 березня 2016 року

у справі № 334/1100/16-а

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 69041;

до відповідача Управління Пенсійного фонду України

в Ленінському районі міста Запоріжжя,

вул. Трегубова, 18, м. Запоріжжя, 69041;

про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 подала позов до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя про визнання протиправними дій та про зобов'язання поновити виплату пенсії за віком з 19 серпня 2015 року.

Вимоги ОСОБА_1 були обґрунтовані тим, що в силу приписів пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII, з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів. Відповідно, з 1 червня 2015 року відпали умови невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

Ленінський районний суд міста Запоріжжя (суддя Добрєв М.В.) своєю постановою від 18 березня 2016 року у позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII внесено зміни до абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, згідно з якими з 1 квітня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється після звільнення з роботи.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що з 1 червня 2015 року, в силу приписів пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII, відпали умови для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя, та з 14 вересня 2014 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII внесено зміни до абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, згідно з якими з 1 квітня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених (спеціальними) законами, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється після звільнення з роботи.

ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства Районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, є посадовою особою місцевого самоврядування. З 1 квітня 2015 року призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV пенсія, відповідно, не виплачується.

У відповідності з пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до (спеціальних) законів.

Посилаючись на те, що з 1 червня 2015 року, в силу приписів пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII, відпали умови для зупинення виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, ОСОБА_1 подала позов до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя про визнання протиправними дій та про зобов'язання поновити виплату пенсії за віком з 19 серпня 2015 року.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII внесено зміни до абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, згідно з якими з 1 квітня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених (спеціальними) законами, пенсії, призначені відповідно до цього Закону (1058-IV), не виплачуються.

ОСОБА_1, пенсіонер за віком, про що зазначено вище, є посадовою особою місцевого самоврядування.

Посилаючись на те, що з 1 червня 2015 року, в силу приписів пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону N 213-VIII, скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до (спеціальних) законів, ОСОБА_1 вважає відсутніми й підстави для подальшої невиплати пенсії, наведені в статті 47 Закону N 1058-IV.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII внесено зміни до абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV, згідно з якими пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Вказаний заявником апеляційної скарги пункт 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону N 213-VIII не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої, у тому числі, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

Так, і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року N 911-VIII тимчасові обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, продовжено й у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

В межах апеляційної скарги підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 18 березня 2016 року у справі № 334/1100/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна