Справа № 667/1727/15-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2016 р. м. Київ К/800/45402/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Просив суд визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в зарахуванні страхових внесків до індивідуальних відомостей про нарахування заробітку застрахованої особи на підтвердження страхового стажу за період з 20 травня 2004 року по 18 жовтня 2004 року помісячно; зобов'язати внести зміни до індивідуальних відомостей за 2004 рік; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області моральну шкоду у сумі 2000 (дві тисячі) грн.; встановити строк для подання звіту відповідачем про виконання судового рішення; зобов'язати відповідача, як суб'єкта владних повноважень, подати звіт до суду про виконання постанови суду; стягнути на його користь судові витрати.

Постановою Комсомольського районного суду міста Херсона від 20 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в зарахуванні страхових внесків до індивідуальних відомостей про нарахування заробітку застрахованої особи на підтвердження страхового стажу за період з 20 травня 2004 року по 18 жовтня 2004 року помісячно. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області внести зміни до індивідуальних відомостей за 2004 рік відносно ОСОБА_2 як застрахованої особи щодо помісячного нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підтвердження страхового стажу за період з 20 травня 2004 року по 18 жовтня 2004 року помісячно. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 1000 грн. Стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 243,.60 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, шляхом їх безспірного списання із рахунку суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено. Постанову Комсомольського районного суду міста Херсона від 20 травня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення першої інстанції, оскільки вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 6 грудня 1995 року позивач працював у Державній екологічній інспекції охорони Чорного моря на посаді головного спеціаліста - державного інспектора Херсонської дільниці та був незаконно звільнений 11 травня 2004 року. Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 18 жовтня 2004 року наказ Державної інспекції охорони Чорного моря № 61-о від 11 травня 2004 року в частині його звільнення було визнано незаконним, поновлено його на посаді з 20 травня 2004 року, стягнуто на його користь 2225,77 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язано Державну інспекцію з охорони Чорного моря нарахувати та утримати з зазначеної суми прибуток. За період його перебування у вимушеному прогулі було сплачено страхові внески до Пенсійного фонду, тому період перебування його у вимушеному прогулі, на підставі звітів страхувальника, мало бути внесено до його індивідуальних даних персоніфікованого обліку як стаж роботи, та як стаж державної служби для подальшого розрахунку щодо призначення йому пенсії, та мало бути обчислено органом Пенсійного фонду як страховий стаж. Екологічна інспекція своїм листом від 18 лютого 2008 року за № 740/02 направляла на адресу Пенсійного фонду у Приморському районі міста Одеси лист із додатками, в якому просила Пенсійний фонд прийняти корегуючі індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2 за 2004 рік, що підтверджується довідкою від 21 березня 2015 року за № 153/02 на ім'я адвоката Запорожець Д.Ю. 24 грудня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з проханням внести до персоніфікованих облікових даних застрахованої особи корегуючі дані про відрахування Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря страхових внесків із його заробітної плати за період з 20 травня 2004 року по 18 жовтня 2004 року помісячно для коректного відображення страхового стажу.

Однак листом від 20 січня 2015 року за № 619/08 Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області повідомило, що для внесення даних до системи персоніфікованого обліку за період з 20 травня 2004 року по 18 жовтня 2004 року підстав не має.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач звертаючись із цим позовом, просить повторно внести відомості до бази даних системи персоніфікованого обліку, які вже там відображені. При цьому суд посилається на підпункт 2.2.12 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, яка затверджена наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 і зазначає, що оскільки суми, виплачені працівнику на виконання рішення суду, належать до фонду оплати праці в частині додаткової заробітної плати, як оплата за невідпрацьований час і відображаються у фонді оплати праці того місяця, у якому було здійснено зазначене нарахування, то і відсутні підстави для внесення даних до системи персоніфікованого обліку позивача за період з 20 травня 2004 року по 18 жовтня 2004 року.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком виходячи із наступного.

Виходячи із положень підпункту 1.1 пункту 1 вказаної Інструкції, остання не застосовується для визначення складових фонду оплати праці як бази (об'єкта) для нарахування внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Посилання суду на підпункт 2.2.12 пункту 2.2 Інструкції є довільним тлумаченням, оскільки даний підпункт не містить інформації щодо того, що суми, виплачені працівнику на виконання рішення суду, належать до фонду оплати праці в частині додаткової заробітної плати, як оплата за невідпрацьований час і відображаються у фонді оплати праці того місяця, у якому було здійснено зазначене нарахування.

Допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак