Справа № 2а-6236/11/2670
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2011 року 16:09 № 2а-6236/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., при секретарі судового засідання Тимошенко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проДержавної податкової адміністрації у м. Києві визнання бездіяльності протиправною, зобовязання нарахувати, виплатити кошти та вчинити дії
за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації у м. Києві (далі по тексту ДПА у м. Києві, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію в розмірі 15% надбавки до посадового окладу в звязку з допуском до державної таємниці за період з 1 грудня 1996 року по 4 листопада 2010 року та зобовязання ДПА у м. Києві включити 15% надбавку до посадового окладу в звязку з допуском до державної таємниці до грошового атестату позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач під час служби у податковій міліції на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, начальника оперативного відділу, заступника начальника оперативно-аналітичного управління мав у своєму провадженні оперативно-розшукові справи та робочі справи осіб, які співпрацюють на конфіденційній основі, вів таємне діловодство, працював з відомостями, які становлять державну таємницю, тобто мав доступ до документів з грифом «таємно»та «цілком таємно»за формою 2, на нього розповсюджувались обмеження прав у звязку з доступом та допуском до державної таємниці. Крім того, для створення та зберігання таємних документів за позивачем було закріплено дискету № 209цт з грифом «цілком таємно».

Проте відповідач в порушення вимог статті 30 Закону України «Про державну таємницю»від 21.01.1994р. №3855-ХІІ (надалі Закон №3855-ХІІ) та вимог пункту 2 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 (надалі Положення № 414), не нараховував та не виплачував йому у період з 01.12.1996 р. по 04.11.2010 р. надбавку до посадового окладу у розмірі 15 % та не включив останню до грошового атестату позивача.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 травня 2011 року відкрито провадження в адміністративній справі, визнано, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 травня 2011 року.

Судове засідання, призначене на 25 травня 2011 року, не відбулося у звязку із неможливістю здійснення фіксації судового процесу звукозаписувальними приладами, та було перенесене на 22 червня 2011 року.

У судовому засіданні, призначеному на 22 червня 2011 року, суд оголосив перерву до 12 липня 2011 року у звязку із необхідністю отримання додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у поданих суду письмових запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу ДПА у м. Києві від 31.12.1996 р. № 35 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого у Мінський районний відділ податкової міліції ДПА у м. Києві.

Наказом ДПА у м. Києві від 29.10.2010 р. № 558-о полковника податкової міліції ОСОБА_1 заступника начальника управління начальника аналітичного відділу оперативно-аналітичного управління УПМ ДПА у м. Києві звільнено з посади податкової міліції в запас Збройних Сил за п. 64 пп. «б»(через хворобу) з 04.11.2010 р.

Після звільнення позивач дізнався, що за весь час проходження служби у податковій міліції ДПА у м. Києві йому не нараховувались та не виплачувались надбавки до посадового окладу у звязку з роботою в умовах режимних обмежень з відомостями, які становлять державну таємницю, та до грошового атестату не була включена сума у розмірі 15 % надбавки до посадового окладу.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником відповідача, наказом ДПА у м. Києві від 07.12.1998 р. № 049-т позивачу було надано допуск і доступ до державної таємниці за формою 2, який знищено в установленому порядку Акт № 23 дск від 18.10.2010 р. на знищення документів і справ.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про державну таємницю»від 21.01.1994р. №3855-ХІІ у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, доступ до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової чи науково-дослідної діяльності і які оформили відповідний допуск у порядку, передбаченому цим Законом (ч. 1 ст. 21 Закону).

Рішення про надання доступу до конкретної інформації, що становить державну таємницю, приймають керівники державних органів, підприємств, установ і організацій, в яких здійснюються роботи або зберігаються носії інформації, пов?язані з цією інформацією (ч. 2 ст. 21 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 22 зазначеного Закону допуск до державної таємниці надається на підставі наказу керівника підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.

Відповідно до наказу ДПА у м. Києві від 16.10.2006 р. № 522/ДСК «Про надання та скасування допуску та доступу до державної таємниці»ОСОБА_1 заступнику начальника відділу оперативного забезпечення адміністрування ПДВ Управління податкової міліції у м. Києві, надано допуск до державної таємниці за формою 2 на підставі висновку Управління Служби безпеки України у м. Києві від 11 жовтня 2006 року № 6/1382 (пункт 1.2. Наказу).

Згідно пункту 4 вказаного Наказу зазначеним у наказі співробітникам податкової міліції (пункт 1.2. наказу) надається право доступу до цілком таємних і таємних відомостей зі сфери оперативно-розшукової діяльності, що становлять державну таємницю, інших необхідних для здійснення робіт у зазначеній сфері діяльності, до отримання у ході провадження справ, а також для забезпечення належного виконання службових обов?язків.

Відповідно до статті 1 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації; доступ до державної таємниці надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Відповідно до положень статті 22 Закону № 3855-ХІІ ( у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці:

форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно»та «таємно»;

форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно»та «таємно»;

форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

Згідно статті 26 Закону № 3855-ХІІ переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється, зокрема, у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією (абзац 1 частини першої статті 26 Закону).

Таким чином, суд приходить до висновку, що переоформлюючи позивачу допуск до державної таємниці, відповідач визнавав необхідність подальшої роботи позивача з секретною інформацією.

Крім того, згідно пояснень представника відповідача, позивач здійснював роботу з документами з обмеженим доступом, а саме: «таємно»та «цілком таємно»й для створення та зберігання таємних та цілком таємних документів позивачем була зареєстрована дискета обл. № 209цт, яка була знищена згідно акту знищення від 19.11.2010 р. № 211 дск/26-01.

Відповідно до пункту 2 наказу ДПА у м. Києві від 04.11.2010 р. № 647/ДСК скасовано допуск та доступ до державної таємниці, у зв?язку зі звільненням, що був наданий ОСОБА_1 від 16.10.2006 р. № 522 ДСК.

Крім того, згідно пунктів 2.14, 2.15 посадової інструкції позивача, серед функцій останнього передбачено контроль за діловодством, друкуванням, обліком, пересиланням, зберіганням та знищенням таємних матеріалів у відділі, згідно з вимогами Закону України «Про державну таємницю»; негайне повідомлення керівнику управління по кожному факту порушення режиму таємності в управлінні: втрати документу тощо.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи, що позивачу було надано як допуск, так і доступ до державної таємниці, суд приходить до висновку, що позивач з 07 грудня 1998 року по 04 листопада 2010 року постійно працював з відомостями, що становлять державну таємницю.

Відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ, у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам державних органів, підприємств, установ і організацій, а також військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Відповідно до пункту 2 зазначеного Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Відповідно до п.п. 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 року № 1592 «Про умови оплати праці працівників Державної податкової адміністрації України, місцевих державних податкових адміністрацій та податкової поліції»(у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) працівникам державних податкових адміністрацій у розмірах, визначених згідно з чинним законодавством, виплачуються інші доплати і надбавки до посадових окладів (тарифних ставок).

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу, як особі, яка за умовами своєї професійної діяльності постійно працювала з відомостями, що становлять державну таємницю, та якій було надано допуск та доступ до державної таємниці за формою 2, повинна була нараховуватись та виплачуватись компенсація за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% надбавки до посадового окладу.

Враховуючи, що зазначена надбавка позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, суд приходить до висновку, що з боку відповідача мала місце протиправна бездіяльність, а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність Державної податкової адміністрації у м. Києві щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації в розмірі 15 % надбавки до посадового окладу у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці та зобовязання Державної податкової адміністрації у м. Києві нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 15 % надбавки до посадового окладу у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, підлягають задоволенню частково, а саме, - за період з 7 грудня 1998 року по 4 листопада 2010 року.

Оскільки зазначена надбавка не нараховувалась та не виплачувалась позивачу, й, відповідно, не включена до його грошового атестату, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобовязання Державної податкової адміністрації у м. Києві включити 15 % надбавку до посадового окладу у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, до грошового атестату ОСОБА_1.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової адміністрації у м. Києві щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації в розмірі 15 % надбавки до посадового окладу у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 7 грудня 1998 року по 4 листопада 2010 року.

3. Зобовязати Державну податкову адміністрацію у м. Києві нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 15 % надбавки до посадового окладу у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, за період з 7 грудня 1998 року по 4 листопада 2010 року.

4. Зобовязати Державну податкову адміністрацію у м. Києві включити 15 % надбавку до посадового окладу у звязку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, до грошового атестату ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко