Справа № 815/686/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 р. Справа № 815/686/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря: Богданової С. Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Котовської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 05.02.2016 року № .

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що у відповідача відсутні підстави для застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000 грн., оскільки матеріали правоохоронних органів не містили достатніх та законних даних, які б свідчили про скоєння позивачем, як суб'єктом господарювання порушення, передбаченого ч. 12 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів " .

Одеським окружним адміністративним судом 28 березня 2016 року ухвалено постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення в повному обсязі.

Вирішуючи справу по суті та приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив з правомірності рішення відповідача про застосування фінансових санкцій та відповідно, необґрунтованості та недоведеності позиції позивача.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування судом обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про законність та обґрунтованість рішення про застосування фінансових санкцій.

Зазначає, що спірне рішення про застосування фінансових санкцій щодо нього за реалізацію алкоголю неповнолітній особі, є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки він не являється суб'єктом даного правопорушення. Відповідачем не вірно був встановлений факт того, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 Реалізація алкоголю здійснювалася продавцем ОСОБА_2, перебувавши на роботі як стажист без укладання трудового договору, тому ФОП ОСОБА_1 не несе відповідальність за дії які вчинила стажер ( ОСОБА_2).Тому, суд першої інстанції безпідставно не врахував ці докази при винесенні рішення.

Відповідачем заперечень на апеляційну скаргу не надано.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з'ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2016 року на адресу Котовської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області надійшов лист ЧЧ Котовського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції Курочкіна Ю.В., у якому зазначено, що 13.01.2016 року до чергової частини надійшло телефонне повідомлення ОСОБА_4, що в АДРЕСА_1 реалізують алкогольні напої без відповідних документів. При проведені перевірки було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 знаходиться кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП ОСОБА_1, в якому здійснюється реалізація алкогольних напоїв.

Під час розгляду звернення ФОП ОСОБА_1 надала копію ліцензії серії НОМЕР_1 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в тому числі сидром та перрі (без додавання спирту), терміном дії до 10.07.2016 року, де місцем торгівлі вказано адресу: АДРЕСА_3, кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Відповідно до листа управління архітектури та земельних відносин № 51 від 19.01.2016 року адреса: АДРЕСА_3, рішенням виконавчого комітету Котовської міської ради жодному об'єкту не надавалась.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 034014 від 13.01.2016 року, громадянка ОСОБА_2 13.01.2016 року, о 10 год., не маючи відповідної ліцензії, здійснила реалізацію алкогольних напоїв в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" ("ІНФОРМАЦІЯ_2") за адресою: АДРЕСА_2, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП (роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору).

29.02.2016 р. Котовським міськрайонним судом Одеської області розглянуто матеріали, які надійшли від ВП Котовського ГУПН в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальністі за ч. 1 ст. 156 КУпАП ОСОБА_2 (справа № 505/360/16-п) та за наслідками розгляду провадження по справі закрито на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку із відсутністю складу правопорушення (а/с. 63).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до п. 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.

Приписами пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 цього Кодексу визначено, що фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки та у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до абз. 17 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п. п. 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом господарювання діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Таким чином, зазначеним Порядком передбачено, що на підставі матеріалів правоохоронних та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів керівник органу ДФС може прийняти рішення про застосування штрафних санкцій.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відповідача не було необхідності проводити фактичну перевірку позивача відповідно до пп.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки матеріалів, отриманих від ЧЧ Котовського ВП ГУНП в Одеській області було достатньо для прийняття рішення про застосування до позивача штрафних санкцій на підставі вищенаведених п. п. 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

В даному випадку Податковий орган отримав не інформацію, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства згідно пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а матеріали про вже виявлені та доведені порушення законодавства.

При цьому, слід також звернути увагу, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28 грудня 2014 року № 77-VIII (далі - Закон № 77), що набрав чинності 1 січня 2015 року, до статті 24 КЗпП України, яка регламентує укладення трудового договору, були внесені зміни: ч. 3 викладена в редакції: Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України"; частина четверта виключена.

Тобто, починаючи з 1 січня 2015 року, роботодавець, приймаючи на роботу працівника, зобов'язаний видати наказ про прийняття на роботу (чи розпорядження).

Отже, роботодавцеві необхідно видавати накази про прийняття на роботу на всіх працівників, яких він приймає на роботу після 1 січня 2015 року, не допускати таких осіб до роботи, доки наказ (розпорядження) про прийняття на роботу не буде виданий.

З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилань представника позивача, що ФОП ОСОБА_1 не несе відповідальність за працівника, який знаходиться на стажуванні і допущений до роботи.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 195,196, 198, 200, 206, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з часу отримання копії рішення сторонами.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: Л.П. Шеметенко