Справа № 235/1086/14-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2016 р. м. Київ К/800/36578/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області (далі - Управління ПФУ) на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати відмову відповідача від 20 лютого 2014 року №12/3-19-01-01 у здійсненні перерахунку та виплати їй пенсії померлого чоловіка протиправною; зобов'язати здійснити перерахунок їй, як вдові, пенсії за період з 1 листопада 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року (по день смерті ОСОБА_5.), що недоотримана її чоловіком з вини відповідача у розмірі, встановленому судовими рішеннями, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни»; стягнути з відповідача на її користь заборгованість по пенсії її померлого чоловіка за період з 1 листопада 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано відмову відповідача від 20 лютого 2014 року №12/3-19-01-01 у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії її померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловіка ОСОБА_5, як вдові інваліда ІІ групи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, розрахованої у відповідності до рішень національних та міжнародних судів згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Розділ VIII «Пенсії і компенсації особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4» ст.ст. 49, 50, 54, 67 та у відповідності до статей 46, 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 15, 87, 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни». Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу як вдові за період з 1 листопада 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року (по день смерті ОСОБА_5.) як недоотриманої пенсії з вини відповідача померлого інваліда війни ІІ групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії ОСОБА_5 у розмірі, розрахованої, відповідно до рішень національних та міжнародних судів, згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Розділ VIII Пенсії і компенсації особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 статей 49, 50, 54, 67, яка повинна складатися щомісячно з: від 8 мінімальних пенсій за віком - розмір основної пенсії ОСОБА_5; 75% мінімальної пенсії за віком - розмір додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоров'ю ОСОБА_5; 75% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - підвищення до пенсії ОСОБА_5, як особі, прирівняній до інваліда війни ІІ групи; 50,00 грн., що є надбавкою для поліпшення життя інвалідів та учасників війни, та у відповідності до статей 46, 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 15, 87, 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги Управління ПФУ посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначених рішень та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить залишити в силі рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є вдовою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою.

Позивач, як вдова померлого, звернулася із заявою до Управління ПФУ про здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 1 листопада 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року (по день смерті ОСОБА_5.), як недоотриманої з вини Управління ПФУ померлим у розмірі, розрахованому відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 9 вересня 2010 року, та рішення Європейського суду з прав людини від 13 лютого 2014 року у справі «Васильєв та інші проти України».

Управління ПФУ листом від 20 лютого 2014 року №12/3-19-01-01 відмовило у перерахунку та виплаті заборгованості по пенсії померлого ОСОБА_5

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішенням Європейського суду з прав людини на Україну покладено обов'язок щодо виконання постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 9 вересня 2010 року, тобто, поновлення становища, яке існувало до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме виконання постанови (рішення) суду, що має наслідком нарахування та виплати основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 1 листопада 2011 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), одним з принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

За змістом частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Дійшовши висновку, що поданих сторонами доказів недостатньо для встановлення обставин справи, суд має право вжити передбачених законом заходів для витребування належних доказів із власної ініціативи.

Суд постановляє ухвалу про закінчення з'ясування всіх обставин у справі та перевірки їх доказами тільки після того, як проведено всі дії, необхідні для повного і всебічного з'ясування цих обставин, перевірено всі вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, і вичерпано всі можливості щодо збирання й оцінки доказів.

У цій справі суди дійшли висновку, що відмова Управління ПФУ від 20 лютого 2014 року №12/3-19-01-01 у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії померлого чоловіка є протиправною та скасували її. Однак, суди не надали належної оцінки вказаній відмові та не перевірили чи вона є рішенням, оскільки як вказує відповідач апеляційній та касаційній скаргах, вказана відмова є відповіддю на заву позивача, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, суди зобов'язавши Управління ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, не встановили чи перебуває взагалі позивач на обліку в Управлінні ПФУ.

Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини Управління ПФУ або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини.

Вирішуючи позовні вимоги, суди не перевірили та не встановили чи здійснювалось відповідачем нарахування пенсії ОСОБА_5 в період з 1 листопада 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а якщо здійснювалось, то в якому розмірі, не з'ясували чи дійсно у вказаний період у ОСОБА_5 був інший розмір пенсії, а відтак, наявність заборгованості щодо її виплати.

Посилаючись на положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суди зобов'язали Управління ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, однак, не встановили чи має позивач статус ветерана війни, та відповідно, чи поширюються на неї положення цього закону.

За перевіркою матеріалів справи, постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 9 вересня 2010 року, зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_5, як інваліду ІІ групи, відповідно до статей 49, 50, частини четвертої статті 67, 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 9 листопада 2009 року, з часу встановленої групи інвалідності.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 13 лютого 2014 року у справі «Васильєв та інші проти України» у додатку № 1 якого ОСОБА_5 значиться під № НОМЕР_1, на Україну покладено обов'язок щодо виконання постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2010 року.

Однак, суди попередній інстанцій не перевірили чи виконано вказане рішення Управлінням ПФУ.

Отже, колегія суддів вважає, що без встановлення зазначених обставин, підтверджених доказами, та надання їм належної правової оцінки, що має значення для розв'язання цього спору, суди попередніх інстанцій дійшли до передчасних висновків та, при цьому, навіть не перевірили строк звернення до суду з позовом, відповідно до статті 99 КАС України.

Оскільки суди в повному обсязі не дослідили усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, допустили порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалені ними рішення не можна визнати законними та обґрунтованими.

Зазначене, відповідно до вимог частини другої статті 227 КАС України, є підставою для скасування рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно встановити всі фактичні обставини справи на підставі об'єктивної оцінки наявних у ній доказів, з'ясувати справжні права та обов'язки сторін і, залежно від встановленого, правильно застосувати норми матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 222, 227, 231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області задовольнити частково.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.В. Головчук

Ю.К. Черпак