Справа № 815/1187/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1187/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Гурєвої К.І.

сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (по довіреності),

представник відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітал» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось ТОВ «Агровітал» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2016 року.

У судовому засіданні 30.05.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у адміністративному позові (а.с. 4-7). Також зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення є необґрунтованими, крім того податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2016 року підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки винесено незаконно.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що перевірка була проведена відповідно до вимог діючого законодавства та зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень і на підставі діючого законодавства, а тому є правомірним з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с. 144-148).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Відповідач є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування, стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому справи за позовами щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17, ст. 50 КАС України віднесені до юрисдикції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що з 02 лютого 2016 року була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Агровітал» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Полонське» за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року.

В результаті вказаної перевірки, відповідачем було складено акт №325/15-54-22-/38847652 від 15.02.2016 року (а.с. 8-18).

На підставі вказаного акту перевірки, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, винесено податкове повідомлення - рішення № від 10.03.2016 року, про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 3724384,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 1862192,0 грн. всього на суму 5586576,0 грн. (а.с. 20).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Агровітал» оскаржило його у судовому порядку.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Акті перевірки Відповідач зазначає про штучне формування податкового кредиту ТОВ «Агровітал» у квітні-липні 2015 року по ланцюгу постачання від ТОВ «Полонське» на загальну суму ПДВ - 3724384,0 грн., перевіркою не встановлено факту отримання товару ТОВ «Агровітал» від постачальника ТОВ «Полонське», в звязку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) товару по ланцюгу від постачальників на адресу ТОВ «Агровітал» у квітні-липні 2015 року неможливо.

На підставі зазначеного, в Акті перевірки зроблено висновок про встановлення порушення з боку ТОВ «Агровітал» п. 185.1 ст. 185, п. 198.3, п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту у квітні-липні 2015 р. на загальну суму 3 724 384,00 грн.

Підставами для такого висновку ДПІ стала узагальнена податкова інформація щодо ТОВ «Полонське», отримана від Шепетівської ОДПІ ГУ ДФС в Хмельницькій області. У вказаній інформації зазначається, що ТОВ «Полонське» в період грудень 2014, січень, лютий, квітень, травень, червень 2015 року неправомірно визначено суми податкового кредиту та податкових зобовязань, чим порушено норми пп. «а» п. 198.1 ст. 198, п. 185.1 ст. 185 та п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується з висновками перевірки, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Позивачем ТОВ «Агровітал» та контрагентом ТОВ «Полонське», було укладено договори купівлі-продажу №10 від 07.04.2015 року, № 05052015 від 05.05.2015 року, № 08052015 від 08.05.2015 року, № 12052015 від 12.05.2015 року, № 16/06/15 від 16.06.2015 року, № 22/06/15 від 22.06.2015 року (а.с. 22-39).

На підставі зазначених договорів, ТОВ «Полонське» була здійснена поставка на ТОВ «Агровітал» 2629,26 т. сої продовольчої на суму 22 346 300,00 грн. Поставка здійснювалась Постачальником товару на терміналі «ТІС-Контейнерний термінал» порт «Южний», вул. Чапаева, 60, с. Візірка, Комінтернівський р-н, Одеська область.

Приймання товару здійснювалось силами ТОВ «Мігтранс» на підставі договору транспортного експедирування №010714 від 01.07.2014 року (а.с. 112-117).

На вказану поставку ТОВ «Полонське» було надано ТОВ «Агровітал» видаткові накладні (номери та дати вказані на стор. 5 акту перевірки)

На підставі рахунків-фактур від контрагента, ТОВ «Агровітал» було здійснено оплату за отриману кількість товару на суму 22346300,00 грн. в тому числі ПДВ - 3724383,34,00 грн. (а.с. 40-48, 79-93).

Також судом встановлено, що ТОВ «Полонське» належним чином оформило та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкові накладні відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України (а.с. 60-73).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій по договорам купівлі-продажу, позивачем надані копії товарно-транспортних накладних ( а.с.94-111), з відмітками вагової порту Южний про (ДП Сісайд (Україна)) про прийом диспетчером сої в пункті прийому, договір транспортного експедирування із ТОВ «Мігтранс», а також докази подальшої реалізації товару, придбаного позивачем, а саме: копію митної декларації № 500010003/2015/006075, яка подана ТОВ «Мігтранс» із зазначенням дати перетину сої продовольчої, не подрібненої межі митного кордону України 06.07.2015 року.

Зазначене підтверджує фактичність здійснення господарських операцій, які спричинили реальні зміни майнового стану Товариства.

В Акті перевірки не зафіксовано та не відображено факт відсутності первинних документів або факт ненадання для перевірки первинних та інших документів, а також жодним чином не зафіксовано та не відображено факт відмови посадових осіб Позивача надати копії документів Посадовим особам Податкової інспекції, тобто під час проведення перевірки, ТОВ «Агровітал» були надані та перевіряючими оглянуті видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, які підтверджують факт приймання товару ТОВ «Агровітал» (а.с. 94-111), платіжні доручення , що підтверджують сплату та оборотно-сальдову відомість.

Суд також зазначає, що законодавством передбачено певні підстави для ведення бухгалтерського обліку, перелік обовязкових вимог щодо складання первинних документів.

Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Цією ж статтею передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, "які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані до суду первинні документи складені у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості. Відповідність цих документів вимогам законодавства відповідачем не спростовано.

Стосовно висновків, викладених в Акті перевірки щодо порушень п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. п. 198.1, ПКУ Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПКУ передбачено, що датою виникнення платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ, Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні каЙатальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 31-11 статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Крім того, в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ТОВ «Агровітал» та його контрагент ТОВ «Полонське», є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи.

На час здійснення господарської діяльності вони були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстровані як платники податку на додану вартість.

За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податку на додану вартість, мають індивідуальний характер та поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником, тому позивач не повинен нести відповідальність за можливу несплату податків постачальником чи недостовірність його відомостей.

Суд зазначає, що за висновками Верховного суду України у постановах від 09.09.08 у справі № 21-500во08, від 01.06.10 у справі № 21-573во10, якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме до цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного V судочинства України від 06.07.05 № 747-IV (надалі - КАСУ) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1 і 2 ч.І ст. 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Така правова позиція узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, яким у рішенні від 22.01.09 р. у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також інших справах зазначено, що платник податку не повинен відповідати за невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали б надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Крім того, суд зазначає той факт, що придбаний у ТОВ «Полонське» товар, був в подальшому реалізований ТОВ «Агровітал» за межі митної території України, згідно ВМД №500010003/2015/006075, дата перетину митної території України 06.07.2015 року (а.с. 119).

У відповідності до ч. 2 ст. 21 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, встановлені в акті перевірки №325/15-54-22-/38847652 від 15.02.2016 року порушення не є доведеними, отже позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.03.2016 року є обґрунтованою, тому її належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області не доведено правомірність та обґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки №325/15-54-22-/38847652 від 15.02.2016 року, у звязку з чим суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.03.2016 року.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовна вимога обґрунтована, документально підтверджена, відповідає чинному законодавству, отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітал» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.03.2016 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітал» (, 65014, м. Одеса, вул. Канатна, 1-в) до Державного бюджету України, отримувач: УК у м. Одесі/ Київський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, р/р № 4005, код класифікації доходів бюджету 22030001, Одеський окружний адміністративний суд () судовий збір в розмірі 81 798 (вісімдесят одна тисяча сімсот девяносто вісім) гривень 64 копійки.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агровітал» (, 65014, м. Одеса, вул. Канатна, 1-в) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області судовий збір у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 03.06.2016 року.

Суддя Бутенко А.В.

.