Справа № 2-а-5609/11 (2-а/405/158/15)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
07 червня 2016 рокусправа 2а-5609/11
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В.
судді Головко О.В. Баранник Н.П.
при секретарі Троянові А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.03.2016 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Кіровоградській області про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розрахунку при звільненні
ОСОБА_1 10.01.2006 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом до УМВС України в Кіровоградській області, в якому просить поновити на посаді начальника відділення матеріально-технічного забезпечення відділу ресурсного забезпечення УМВС України в Кіровоградській області; виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу; провести повний розрахунок при звільненні (т1ас2).
Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.04.2006 позов задоволений. Скасований наказ УМВС України в Кіровоградській області №309о/с від 05.11.2004 в частині звільнення ОСОБА_1; позивач поновлений на посаді начальника відділення матеріально-технічного забезпечення відділу ресурсного забезпечення УМВС України в Кіровоградській області з 05.11.2004; зобов'язано відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та заборгованість на день звільнення (т1ас75).
Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.07.2006 задоволена апеляційна скарга УМВС України в Кіровоградській області. Скасована постанова Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.04.2006 та в задоволенні позову відмовлено (т1ас119).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.12.2008 задоволена касаційна скарга ОСОБА_1, скасована постанова Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.07.2006 та залишена в силі постанова Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.04.2006 (т1ас182).
Позивач 11.03.2009 подав заяву про винесення додаткового судового рішення, в якому визначити розрахунок сум, що підлягають стягненню. Посилається на те, що наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області №638о/с від 11.12.2008 його поновлено на посаді, але середній заробіток за час вимушеного прогулу та заборгованість на день звільнення не виплачена (т1ас186-190,197).
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30.06.2009, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2009, відмовлено в ухваленні додаткового судового рішення (т1ас210,т2ас21).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.05.2011 задоволена касаційна скарга ОСОБА_1, скасовані ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30.06.2009 і Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2009 та справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання ухвалення додаткового рішення (т2ас57).
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 скасована додаткова постанова Ленінського районного суду м.Кіровограда від 22.09.2011 та відмовлено в задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення (т2ас192).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.04.2015 задоволена касаційна скарга ОСОБА_1, скасовані додаткова постанова Ленінського районного суду м.Кіровограда від 22.09.2011 і ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 та справа в частині оплати вимушеного прогулу та заборгованості з виплати заробітної плати при звільнення направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (т3ас83).
В ухвалах касаційний суд вказав:
Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до частини 5 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначені сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку та інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Не перевіривши, чи дотриманий при нарахуванні ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою КМУ №100 від 08.02.1995; чи правильно обчислений розмір виплат; чи відповідає дійсності твердження відповідача про відсутність заборгованості по заробітній платі на момент звільнення,- суд першої інстанції керувався довідками УМВС України в Кіровоградській області (т2ас69,91).
Згідно акту перевірки Територіальної державної інспекції праці в Кіровоградській області №11-02-023/1176 від 17.09.2009, допущені порушення статті 116 КЗпП України щодо виплаті ОСОБА_1 належних коштів при звільненні та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995, при розрахунку середньої заробітної плати (т2ас127-133).
В постанові Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.04.2006 не встановлено, що позов про поновлення на роботі розглядався більше одного року з вини ОСОБА_1, а тому стягненню підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Додатковою постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.03.2016 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення (т4ас138).
В апеляційній скарзі позивач просить задовольнити його заяву про винесення додаткового судового рішення та вказати суми, які має сплатити суб'єкт владних повноважень (т4ас148,169).
Фактично районним судом, в порушення частини 5 статті 227 КАС України, не виконані вимоги Вищого адміністративного суду України та не визначено яку заборгованість мало УМВС України в Кіровоградській області на день звільнення позивача, не розрахована середня заробітна плата за весь час вимушеного прогулу за період з 05.11.2004 по 11.12.2008.
Відтак суд апеляційної інстанції має скасувати додаткову постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.03.2016 та прийняти нову додаткову постанову по суті заявлених вимог позивача про розрахунок середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу і заборгованості на день звільнення.
Відповідно до частини 1 пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки; премії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. В разі коли число робочих днів в розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.
Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до частини 8 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995, в разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулась в період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата в розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.
Згідно довідок про заробітну плату, за останні два повних календарних місяці роботи позивача перед звільненням місячний заробіток складав 488гр95коп (т1ас42,43,57,244). В зв'язку із підвищенням посадових окладів працівникам органів внутрішніх справ Постановами КМУ №268 від 09.03.2006, №700 від 12.05.2007, №34 від 06.02.2008, - місячний заробіток ОСОБА_1 з 01.04.2006 мав складати 552гр20коп, з 01.05.2007 - 689гр, з 01.02.2008 - 903гр.
Період з 05.11.2004 по 01.04.2006, коли середньомісячна заробітна плата мала складати 488гр95коп, а середньоденна 16гр, налічує 512 календарних днів. Виплаті за цей період підлягає 8192гр.
Період з 01.04.2006 по 01.05.2007, коли середньомісячна заробітна плата мала складати 552гр20коп, а середньоденна 18гр, налічує 395 календарних днів. Виплаті за цей період підлягає 7110гр.
Період з 01.05.2007 по 01.02.2008, коли середньомісячна заробітна плата мала складати 689гр, а середньоденна 23гр, налічує 276 календарних днів. Виплаті за цей період підлягає 6348гр.
Період з 01.02.2008 по 11.12.2008, коли середньомісячна заробітна плата мала складати 903гр, а середньоденна 30гр, налічує 311 календарних днів. Виплаті за цей період підлягає 9420гр.
Крім того, згідно припису Прокуратури Кіровоградської області №07/1-267вих-05 від 27.01.2005, позивачу протиправно не виплачувалось грошове забезпечення в грудні 2003 року та в липні-жовтні 2004 року; не проведено оплату за час тимчасової непрацездатності з 13.08.2004 по 22.08.2004 (т1ас92,171,т2ас94,т3ас121,т4ас69). Всього неоплачений період становить 163 дні. З урахуванням середньоденної зарплати 16гр, заборгованість становить 2608гр. Ця сума разом з іншими платежами видана згідно видаткового касового ордеру від 05.03.2014 (т3ас243,т4ас127).
Керуючись статтями 168, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати додаткову постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 01.03.2016 та прийняти нову постанову.
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення задовольнити.
Стягнута сума виплачена УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 під час виконання постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.04.2006.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Н.П. Баранник