Справа № 826/16727/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2016 року № 826/16727/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, за участю третіх осіб - ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач, ПАТ «Дельта Банк») до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича (далі - відповідач, Приватний нотаріус), за участю третьої особи - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18461389 від 29.12.2014 17:48:09, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ щодо земельної ділянки площею 0,0641 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1;

визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18461389 від 29.12.2014 17:48:09, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ щодо житлового будинку, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м.): 128,6, житлова площа (кв.м.): 53,3, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1;

зобов'язати відповідача скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності на земельну ділянку площею 0,0641 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1, за ОСОБА_2;

зобов'язати відповідача скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності на житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м.): 128,6, житлова площа (кв.м.): 53,3, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1, за ОСОБА_2;

визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про припинення права власності, індексний номер рішення: 18461389 від 29.12.2014 17:50:03, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ щодо земельної ділянки площею 0,0641 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1;

визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про припинення права власності, індексний номер рішення: 18461389 від 29.12.2014 17:48:44, приватний нотаріус Ковальчук Сергій Павлович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ щодо житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1;

зобов'язати відповідача повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м.): 128,6, житлова площа (кв.м.): 53,3, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0641 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, посвідчене приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області 30.10.2014, реєстраційний № 1798;

зобов'язати відповідача повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_3;

зобов'язати відповідача повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_4.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

ОСОБА_2 звернувся до суду з запереченнями, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, відповідач та треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, з урахуванням чого адміністративна справа відповідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.12.2014 державний реєстратор прав на нерухоме майно (відповідач) прийняв рішення № 18461389 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстрував за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0641 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1, а також на житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м.): 128,6, житлова площа (кв.м.): 53,3, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що підставами виникнення у ОСОБА_2 права власності на вказані об'єкти нерухомості стали договори купівлі-продажу від 29.12.2014 № 10854 та № 10855, укладені між останнім та ПАТ «Дельта Банк» та посвідчені відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Суд відмічає, що відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Така правова позиція викладена у п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14.02.2014 № 2, від 15.05.2014 № 6, від 22.05.2015 № 6).

Водночас, позовні вимоги обґрунтовані тим, що договори купівлі-продажу від 29.12.2014 № 10854 та № 10855, посвідчені відповідачем, мають передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ознаки нікчемності, що встановлено відповідною комісією за результатами перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, у зв'язку з чим уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк» ОСОБА_4 прийнято рішення про нікчемність вказаних договорів, про що листом від 14.07.2015 № 5128 повідомлено ОСОБА_2

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 не погодився з таким рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк» ОСОБА_4, та звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що оформлене протоколом від 10.07.2015 № 15 про нікчемність договорів купівлі-продажу нерухомого майна, що посвідчені відповідачем 29.12.2014 за № 10854 та № 10855.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2015 у справі № 802/3653/15-а адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено - визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_4, яке доведено до ОСОБА_2 повідомленням від 14.07.2015 № 5128 про нікчемність договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 29.12.2014 за реєстраційним номером 10854; договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 29.12.2014 за реєстраційним номером 10855.

Разом з тим, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 у справі № 802/3653/15-а скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2015 та ухвалено нову постанову - про відмову у позові.

При цьому, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 встановлено, зокрема, що: «З матеріалів справи судом встановлено, 29.12.2014 між ОСОБА_2 (Покупець) та АТ "Дельта Банк" (Продавець) укладено два договори купівлі - продажу нерухомого майна, що в той же день були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за №10854 (далі - Договір 1) та №10855 (далі - Договір 2). Згідно із умовами договору №10854 від 29.12.2014 Продавець передає у власність, а Покупець приймає та зобов'язується оплатити на викладених нижче умовах житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 128,6 кв. м., житловою площею 58,3 кв. м., що розташований за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка, вул. Кармелюка № 39. Вартість вказаного житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами відповідно до пункту 6 Договору 1 складає 292000,00 грн. без урахування ПДВ… Відповідно до умов договору №10855 від 29.12.2014 Продавець передає у власність, а Покупець приймає та зобов'язується оплатити на викладених нижче умовах земельну ділянку площею 0,0641 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вартість вказаної земельної ділянки відповідно до пункту 7 Договору 2 складає 58000,00 грн. без урахування ПДВ… На виконання умов договорів купівлі-продажу нерухомого майна №10855 та №10854 від 29.12.2014 (пункти 7 та 6 Договорів) ОСОБА_2 в день укладання цих договорів мав сплатити на рахунок АТ "Дельта Банк" 350000,00 грн. (58000,00 грн. + 292000,00 грн.). Як наслідок, передача об'єкту нерухомого майна мала бути здійснена протягом одного робочого дня після проведення повної оплати та зарахування коштів на рахунок Продавця за Актом приймання-передачі нерухомого майна (пункт 8 Договору 1 та пункт 9 Договору 2). Зобов'язання передбачені договорами №10854 та №10855 від 29.12.2014 виконанні сторонами в повному обсязі, а саме на рахунок АТ "Дельта Банк" 29.12.2014 перераховано грошові кошти в якості оплати за нерухоме майно в сумі 350074,00 грн., у зв'язку з чим АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 29.12.2014 підписали акти приймання-передачі нерухомого майна. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_4 Наказом уповноваженої особи Фонду ОСОБА_4 № 67 від 11.03.2015 створено комісію перевірки правочинів (інших договорів) за операційно-господарськими операціями. В результаті перевірки укладених між позивачем та АТ "Дельта Банк" 29.12.2014 договорів купівлі-продажу нерухомого майна виявлено, що при їх укладанні та виконанні були допущені порушення, які вказують на їх нікчемність з наступних підстав: 1) - пункт 2 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI, а саме, банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим. Суть такого порушення полягає в тому, що вказані договори були укладені сторонами без відповідного погодження з Національним банком України, яке передбачене Постановою Правління НБУ від 30.10.2014р. № 692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних"; 2) - пункт 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI, а саме, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Суть цього порушення полягає в тому, що АТ "Дельта Банк" уклав договори та прийняв оплату за ними без реальних грошових надходжень від третіх осіб - кредиторів банку - ОСОБА_3 та ОСОБА_5, внаслідок чого останні отримали переваги не встановлені для них законодавством, а саме отримали можливість вимагати у ОСОБА_2 відшкодування поза межами Банку, внаслідок чого їх вимоги до Банку щодо повернення коштів, які обліковуються на поточних рахунках, були задоволені у відповідному розмірі. Вказані висновки знайшли своє відображення у протоколі засідання комісії з перевірки правочинів №15 від 10.07.2015, який, згідно наданих у судовому засіданні пояснень представника відповідача та третьої особи, був затверджений уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_4 На підставі зазначених висновків про нікчемність договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2014 № 10854 та № 10855, укладених між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_4 сформовано та направлено на адресу позивача повідомлення про нікчемність правочинів № 3128 від 14.07.2015 з вимогою негайного повернення банку всього набутого за договорами майна. У повідомленні зазначено, що на виконання частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" проведено перевірку правочинів (договорів) та виявлено, що договори укладені між позивачем та АТ "Дельта Банк" є нікчемними згідно пунктів 2 та 7 частини 3 статті 38 згаданого Закону, у зв'язку з чим ОСОБА_2 вказано на необхідність негайно повернути все нерухоме майно, що було ним отримано за цими правочинами (договорами)… Як встановлено судом з матеріалів справи постановою Правління Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 АТ "Дельта Банк" віднесено до категорії проблемних. В пункті 2 вказаної постанови вказано, що будь-яке відчуження будівель і споруд Банку має здійснюватися виключно на підставі погодження Національного банку України. На виконання зазначеної постанови Головою Ради Директорів АТ "Дельта Банк" О.Ю. Поповою видано наказ №2650 від 03.11.2014, пунктом 1.7 якого також заборонено відчуження будівель і споруд Банку без погодження Національного банку України. Судом з матеріалів справи встановлено, що таке погодження Національного банку України відсутнє, а тому спірні договори купівлі-продажу від 29.12.2014 укладені з порушенням, Банк взяв на себе зобов'язання про відчуження належних Банку будівель, що призвело до зменшення обсягу активів Банку, визнання його неплатоспроможності та неможливості виконання зобов'язань Банку перед іншими кредиторами відповідно до пункту 2 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Суд першої інстанції дійшов висновку, що заборона відчуження стосувалася лише будівель і споруд Банку, а об'єктом за реєстраційним №10855 є земельна ділянка. Проте судом першої інстанції не враховано положення статті 120 Земельного кодексу України. Власне за приписами статті 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені. Отже суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника про те, що на підставі заборони відчуження будівель і споруд не могла бути відчужена земельна ділянка, на якій розміщені будівлі і споруди Банку. Варто зазначити, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що спірні правочини укладені після віднесення АТ "Дельта Банк" до категорії проблемних, і після укладення вказаних правочинів АТ "Дельта Банк" визнано неплатоспроможним. Факт відчуження нерухомого майна в період віднесення АТ "Дельта Банк" до категорії проблемних призвів до зменшення обсягу активів АТ "Дельта Банк", відповідно, менший обсяг активів призвів до визнання АТ "Дельта Банк" неплатоспроможним. Наведені обставини свідчать про наявність причинно-наслідкового зв'язку між взятим банком на себе зобов'язанням та настанням негативних наслідків у вигляді неплатоспроможності. Як вбачається з наведених вище норм законодавства, для визнання нікчемним правочину на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" необхідно довести наявність наміру осіб, що уклали такий правочин, на отримання переваг (пільг) перед іншими кредиторами Банку, та наявність яких-небудь стандартів відповідно до яких можна визначити чи був результат укладення правочину пільгою для кредитора Банку, що уклав такий правочин. Аналізуючи зміст договорів купівлі-продажу нерухомого майна №10854 та №10855 від 29.12.2014, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розрахунки за спірними договорами здійснені фактично в штучний спосіб без реального надходження коштів за придбане майно на рахунки Банку та здійснені третіми особами, які не є стороною договорів. Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою той факт, що договорами купівлі-продажу від 29.12.2014 не передбачено таку можливість оплати ціни договорів третіми особами… Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відкрили в Банку поточні рахунки, на яких обліковувалися належні їм грошові кошти - 60000,00 грн. та 115000,00 грн. відповідно. З виписки руху коштів випливає, що частину коштів сплачено ОСОБА_9 в сумі 60000,00 грн. та ОСОБА_10 в сумі 115000,00 грн. Вказана оплата здійснена в період, коли Банк мав труднощі з виконанням власних зобов'язань (в тому числі і щодо надання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 права безпосередньо розпоряджатися належними їм грошовими коштами в сумі 60000,00 грн. та 115000,00 грн. відповідно), що підтверджується віднесенням Національним банком України АТ "Дельта Банк" до категорії проблемних банків з обмеженням певних видів операцій, а в подальшому визнання неплатоспроможним. Важливо підкреслити, що зазначені вище особи мали статус кредиторів Банку, і для задоволення їх вимог передбачена спеціальна процедура, натомість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виконавши обов'язок позивача по оплаті ціни спірних договорів купівлі-продажу від 29.12.2014 отримали права кредитора уже по відношенню не до Банку, а до позивача, у відповідності до частини 3 статті 528 Цивільного кодексу України. Отже такий перехід є перевагою для ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по відношенню до інших кредиторів Банку, адже вони можуть задовольнити свої вимоги поза межами спеціальної процедури, що є порушенням пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що Договори купівлі-продажу від 29.12.2014 підпадають під ознаки нікчемності, визначені в пунктах 2 та 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому Уповноважена особа не вчиняла нічого протиправного, діяла у порядку та спосіб, визначені Законом, який є спеціальним нормативно-правовим актом для правовідносин, пов'язаних із виведенням неплатоспроможних банків з ринку і ліквідацією банків, функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб.».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що вказані договори купівлі-продажу від 29.12.2014 № 10854 та № 10855 є нікчемними, тобто такими що не породжують правових наслідків та, відповідно, не можуть бути підставою для переходу (перереєстрації) речових прав (права власності) на відповідні об'єкти нерухомості за ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що рішення відповідача від 29.12.2014 № 18461389 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 вказаних земельної ділянки та житлового будинку і припинення права власності позивача на такі об'єкти є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, відповідно до змісту п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Зважаючи на те, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача скасувати в Державному реєстрі прав записи про право власності на зазначені земельну ділянку та на житловий будинок за ОСОБА_2 та визнання протиправними та скасування в Державному реєстрі прав записів про припинення права власності на названі земельну ділянку та на житловий будинок.

Поряд з цим, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача повернути ПАТ «Дельта «Банк» оригінал свідоцтва про право власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку, а також оригінали витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 задоволенню, за висновком суду, не підлягають, оскільки вказані вимоги позивачем жодним чином не обґрунтовані, крім того, позивачем не наведено аргументів та доводів, яким чином у такий спосіб буде захищено або порушено права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково.

В той же час, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ч. 4 ст. 11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича від 29.12.2014 № 18461389 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича від 29.12.2014 № 18461389 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко