Справа № 569/5519/16-а
Суддя: Першко О.О. О. О.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5519/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Слободенюк В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача інспектора роти ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Рівному ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у місті Рівному про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2016 року ПС2 №905386.

Ухвалою суду від 10 червня 2016 року було замінено первісного відповідача на належного - інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Рівному ДПП рядового поліції ОСОБА_2, про що винесено відповідну ухвалу.

В обґрунтування позову посилається на те, що інспектором складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 22 квітня 2016 року о 14 годині 50 хвилин керуючи транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO» в м.Рівне по вулиці Соборній, 63 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а також не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України. Вважає, що постанову складено неправомірно, оскільки він зупинився на території дозволеної зупинки, а потім змушений був відїхати та зупинися, оскільки перешкоджав водію іншого транспортного засобу, який не міг відчинити двері автомобіля. Після цього до нього підійшла інспектор поліції та повідомила, що він порушив вимогу дорожнього знака «Зупинку заборонено». На вимогу працівника поліції щодо наявності страхового полісу, вказав, що його дублікат і термін дії приклеєний на переднє скло з правої сторони автомобіля. Вважає, що при винесенні постанови були порушенні і інші вимоги закону, а саме: його не було ознайомлено з матеріалами справи, не надано можливості дати пояснення, заявити клопотання, користуватися юридичною допомогою. Також вважає, що постанова яка була винесена та протокол про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст. 251,256,280 КУпАП.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що 22 квітня 2016 року керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO» зупинився на вул. Соборній в м. Рівне, однак так як він перегородив дорогу іншому транспортному засобу, на прохання його водія відїхав в сторону та зупинився, при цьому на сантиметрів 10 вїхав в зону дії знаку «Зупинку заборонено». Після зупинки він підійшов до працівника поліції - інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Рівному ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та запитав чи можна в цьому місці залишити автомобіль чи потрібно відїхати. На його запитання працівник поліції відповіла, що він може відїхати тільки після складення на нього адміністративних матеріалів та почала складати постанову в справі про адміністративне правопорушення. Складаючи дану постанову інспектор Новосад Я.С. запитала чи він має при собі поліс обовязково страхування цивільно-правової відповідальності, на що він відповів згодою та запитав чи потрібно його надавати для огляду. Проте інспектор не оглядала вказаний документ, та сказала, що вірить йому.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, оскільки діяла в межах наданих їй повноважень з дотримання вимог чинного законодавства. Так, 22 квітня 2016 року о 14 годині 50 хвилин на вулиці Соборній, 63 в м.Рівне нею було виявлено порушення вимоги дорожнього знака 3.34 «Зупинку зборонено» водієм автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 При перевірці документів, які водій повинен був мати при собі, згідно п.2.1 ПДР України, було встановлено, що в нього відсутній поліс (договір) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В подальшому нею було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, була винесена ар станова ПС 2 № 905386 від 22 квітня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказала, що протокол в даному випадку не складався, відповідно до вимог ст. 258 КУпАП. Під час складання оскаржуваної постанови позивачу було розяснено його права, клопотань від нього не надходило. В адміністративному позові ОСОБА_1 не вказав, що при собі мав поліс (договір) обовязкового страхування, зазначив, лише що дублікат приклеєний на переднє скло автомобіля, тобто він не заперечив про порушення ним п. 2.1 ПДР України. Також вказала, що розпорядження МВС України № 466, на яке посилається позивач втратило чинність і працівники поліції у своїй роботі не керуються вимогами наказів МВС № 111 та № 77.

Свідок ОСОБА_3 - інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Рівному ДПП майор поліції в судовому засіданні показав, що 22 квітня 2016 року разом із напарником ОСОБА_2 працювали по вулиці Соборній,63 в м. Рівне з метою виявлення порушень правил паркування водіями транспортних засобів. Під час роботи з водієм транспортного засобу марки «Таврія», він помітив як в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» зупинився автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», яким керував, як згодом було встановлено, ОСОБА_1 До вказаного водія підійшла його колега ОСОБА_2 та повідомила, що він вчинив адміністративне правопорушення, на що останній заперечив, хоча визнав, що його автомобіль зупинений в зоні дії вищевказаного знаку. Інспектор Новосад Я.С. повідомила ОСОБА_1 що буде складати постанову в справі про адміністративне правопорушення, розяснила відповідні права.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 22 квітня 2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Рівному ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 була винесена постанова серії ПС2 № 905386 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1

Як зазначено у вказаній постанові, 22 квітня 2016 року о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а також не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п . 2.1 ґ ПДР України.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Як зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та порушив вимоги п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що інспектор поліції в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853.

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Відповідно до п. 9 вказаної Інструкції, а саме Розділу ІІІ «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова від 22 квітня 2016 року серії ПС 2 №905386 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В той самий час, згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В судовому засіданні позивач визнав та підтвердив, що здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», тобто, він визнав вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

Щодо пояснень позивача, що на момент перевірки він мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд відноситься критично, оскільки в позовній заяві він зазначав, що в нього був лише його дублікат і термін дії, приклеєний на переднє скло з правої частини автомобіля, тобто він підтвердив, що поліс він інспектору поліції для огляду не надав.

Також не заслуговують на увагу посилання позивача щодо порушення інспектором його прав під час винесення оскаржуваної постанови, та порушення процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП протоколи не складаються у випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції ОСОБА_2 щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється незаконною та протиправною, є взагалі недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог і тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 94, 160-163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Рівному ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 14 червня 2016 року.

Суддя О.О. Першко