Справа № 818/253/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 р.Справа № 818/253/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 818/253/16

за позовом ОСОБА_1

до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області , Державної фіскальної служби України

третя особа Охтирське відділення Публічного акціонерного товариства "ОЩАДБАНК"

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до начальника Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Сумській області Шевченко Юлії Іванівни, начальника Охтирського відділення Публічного акціонерного товариства "ОЩАДБАНК" Кісіленко Лариси Євгенівни, третя особа - Державна фіскальна служба України, в якому просив:

- визнати дії відповідачів щодо невиконання діючих законів України № 3551-XII від 22.10.1993р. ст. 12 п. 18; N 488/95-ВР від 22.12.1995р.; Податкового кодексу України ст. 169 п.(е) нечинними та неправомірними, відносно до дії діючих законів України №3551 ст.12 п.18, та Податкового Кодексу України ст. 169 п.(е) у стягненні податку з особистого рахунку позивача, укладеного за двома договорами № 16771618, 16.08.2015р., №25633018 від 17.02.2016р., який знаходиться у Охтирській філії ПАТ Ощадбанку за адресою вул. КИЇВСЬКА -2 м. ОХТИРКА Сумської обл., 42700;

- зобов'язати відповідачів відновити дії законів України №3551-XII від 22.10.1993р. ст.12 п.18 Податкового Кодексу України ст.169 п. (е) щодо дії у не стягненні податку з банківського рахунку позивача, укладеного за договорами № 16771618, 14.08.2015р., №25633018 від 17.02.2016р. між позивачем та Охтирським відділення ПАТ Ощадбанку, Охтирською ОДПІ, та Охтирським відділенням ПАТ Ощадбанк, згідно пільг, які поширюються на позивача на підставі законів України №3551-XII від 22.10.1993р.ст.12 п.18, Податкового Кодексу України ст. 169 п.(е), та дій закону України №488/95 від 22.12.1995;

- зобов'язати Охтирську ОДПІ, ДФС України, Охтирське відділення ПАТ "Ощадбанку" негайно повернути усі стягнені кошти, в розмірі 20% та 1,5% з вкладу особового рахунку позивача, укладеного за договором між ним та філією Охтирського ПАТ Ощадбанку, з початку часу укладення договору та незаконного стягнення податку 14.08.2015р., та в подальшому не проводити податкового стягнення;

- у разі задоволення позовних вимог адміністративного позову зобов'язати відповідачів подати у двомісячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт суду про виконання винесеного судом рішення, та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду згідно рекомендації інформаційного листа № 28/12/13-13 від 09.01.2013р. Вищого Адміністративного Суду України "щодо встановлення судового контролю за виконаннями рішень судів, суб'єктом владних повноважень" відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України; п.4 ч.1 ст.32 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", які кореспондують нормам положень абз.7 п.4 ч.1 ст.163, абз.5 п. 4 ч.1 ст.207 названого кодексу, згідно з якими в резолютивній частині винесеної постанови (ухвали) суду відобразити про встановлення судом строку для вчинення відповідачами дій на вимогу винесеного судового рішення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2016р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог до начальника Охтирського відділення Публічного акціонерного товариства "ОЩАДБАНК" Кісіленко Лариси Євгенівни.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2016р. замінено неналежного відповідача - начальника Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Сумській області Шевченко Юлію Іванівну належним - Охтирською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Сумській області (далі - Охтирська ОДПІ, відповідач 1), залучено Державну фіскальну службу України (далі - відповідач 2, ДФС України) до участі у справі в якості другого відповідача, а Охтирське відділення Публічного акціонерного товариства "ОЩАДБАНК" - у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також в апеляційній скарзі позивач просив суд залучити в якості третіх осіб на стороні позивача - голову комітету Верховної Ради України у справах ветеранів, учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та людей з інвалідністю ОСОБА_4 та голову комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя ОСОБА_5.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі.

Однак, позивачем в поданому клопотанні не зазначено, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов'язки вищезазначених осіб.

Колегією суддів апеляційної інстанції також не встановлено таких підстав.

Окрім того, в суді першої інстанції таке клопотання позивачем не заявлялося.

В судове засідання, призначене на 26.05.2016 року, позивач не прибув, але до суду надійшов конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання", в зв'язку з чим розгляд зазначеної справи було відкладено на 09.06.2016 року.

09.06.2016 року позивач повторно не прибув, а до суду апеляційної інстанції вдруге надійшов конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на вищезазначену норму законодавства, позивач вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 09.06.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2015 р. між позивачем та ПАТ "ОЩАДБАНК" укладено договір № 16771618 на вклад "ДОВІРА" на ім'я фізичної особи (а.с. 28), відповідно до умов якого Вкладник вносить, а Банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № 1618 (в подальшому - Рахунок) на умовах цього Договору кошти в сумі 40000.00 (сорок тисяч грн. 00 коп.) грн. (в подальшому - Депозит) строком на 3 міс. Днем повернення Депозиту є "16" листопада 2015 року. Процентна ставка за Депозитом встановлюється в розмірі 20.50 (Двадцять цілих п'ять десятих) % річних. Сплата процентів за користування Депозитом здійснюється щомісячно.

17.02.2016 р. між позивачем та ПАТ "ОЩАДБАНК" укладено договір № 25633018 на вклад "Теплі Обійми" на ім'я фізичної особи (без поповнення та щомісячною виплатою процентів) (а.с. 27), відповідно до умов якого Вкладник вносить, а Банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № 3018 (в подальшому - Рахунок) на умовах цього Договору кошти в сумі 50000.00 (п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.) грн. (в подальшому - Депозит) строком на 3 міс. Днем повернення Депозиту є "17" травня 2016 року. Процентна ставка за Депозитом встановлюється в розмірі 19 (Дев'ятнадцять) % річних. Сплата процентів за користування Депозитом здійснюється щомісячно.

Як встановлено із розрахунку, наданого Сумським обласним управлінням ПАТ "Ощадбанк" (а.с. 29-30), загальна сума відсотків, нарахованих ОСОБА_1 за договором від 14.08.2015 року №16771618 складає 4153,34 грн. Загальна сума податку на доходи фізичних осіб, нарахованого на зазначений процентний дохід по вкладу за договором від 14.08.2015 року №16771618 складає 810,05 грн. Загальна сума військового збору, нарахованого на зазначений процентний дохід по вкладу за договором від 14.08.2015 року №16771618 складає 62,29 грн. Загальна сума відсотків, нарахованих ОСОБА_1 за договором від 17.02.2016 року №25633018 складає 726,78 грн. Загальна сума податку на доходи фізичних осіб, нарахованого на зазначений процентний дохід по вкладу за договором від 17.02.2016 року №25633018 складає 130,82 грн. Загальна сума військового збору, нарахованого на зазначений процентний дохід по вкладу за договором від 17.02.2016 року №25633018 складає 10,90 грн.

Вищезазначені суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору були перераховані до бюджету Публічним акціонерним товариством "ОЩАДБАНК" як податковим агентом.

На початку 2015 року позивач звернувся електронною поштою до голови правління "Ощадбанку" України з питанням про те, що він є вкладником Ощадбанку, який відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ст. 12 п. 18, та Податкового кодексу України ст.169 п.(е) звільнений від сплати податків.

Головою правління Ощадбанку позивачу надана відповідь про те, що згідно нормативно-правових актів надана ОСОБА_1 пільга не передбачена, та рекомендував позивачу звернутися до Фіскальної служби України.

Листом ДФС України від 21.08.2015 р. позивачу роз'яснено про те, що відповідно до норм податкового законодавства не передбачено звільнення від оподаткування доходів у вигляді процентів, нарахованих на суму нарахованого вкладу банківського рахунку для жодної категорії платників податку.

З питанням звільнення від податку позивач звертався і до начальника Охтирського відділення Ощадбанку в усній формі, проте позивачу було повідомлено, що дане питання знаходиться поза компетенцією начальника відділення.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 КАС України визначено, що адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду по захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до статті 104 зазначеного Кодексу до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Однак позивач не зазначив, які саме дії/бездіяльність вчинили Охтирська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Сумській області та Державна фіскальна служба України щодо стягнення податку з особистого рахунку позивача, що свідчить про відсутність факту порушення прав останнього.

Щодо зобов'язання Охтирську ОДПІ, ДФС України негайно повернути усі стягнені кошти, в розмірі 20% та 1,5% з вкладу особового рахунку позивача, укладеного за договором між ним та філією Охтирського ПАТ Ощадбанку, з початку часу укладення договору та стягнення податку 14.08.2015 р., та в подальшому не проводити податкового стягнення, колегія суддів зауважує на таке.

Наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку унормовано, що зазначений порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Згідно з п.5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Органи ДФС у своїй діяльності керуються Конституцією України, Кодексом, законами України, актами і дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України з питань оподаткування.

Згідно з п. 18 частини першої ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551) учасникам бойових дій надається пільга зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів відповідно до податкового та митного законодавства.

В свою чергу, оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Кодексу, до якого Законом України від 28 грудня 2014 року N2 71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон № 71), який набрав чинності з 01.01.2015, внесено ряд змін, зокрема, в частині оподаткування пасивних доходів.

Згідно з п.п. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) пасивні доходи (крім зазначених у п.п. 165.1.41 п. 165.1 ст. 165 Кодексу) включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Підпунктом 167.5.3 п. 167.5 ст. 167 Кодексу встановлено, що термін "пасиви доходи" означає, зокрема, доходи у вигляді процентів на депозитний (вкладний) банківський рахунок.

Відповідно до змін, внесених до п.п. 167.5.1 п. 167.5 ст. 167 Кодексу, ставка податку для пасивних доходів, у тому числі нарахованих у вигляді процентів становить 20 відсотків.

Податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування (п.п. 170.4., п. 170.4 ст. 170 Кодексу).

Отже, дохід платника податку у вигляді процентів, нарахованих на суму вкладного (депозитного) банківського рахунка, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковується за ставкою 20 відсотків.

Крім того, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п.п. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Кодексу, а саме фізичні особи - резиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу (п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

При цьому, п. 163.1 ст. 163 Кодексу встановлено, що об'єктом оподаткуванню резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого згідно з п.п. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 Кодексу включаються пасивні доходи (крім зазначених у п.п. 165.1.41 п. 165.1 ст. 165 Кодексу).

Згідно з п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 Кодексу.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку збору 1,5 відсотка (п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Кодексу).

Таким чином, оскільки до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді процентів, нарахований на суму вкладного (депозитного) банківського рахунка, то такий дохід оподатковується військовим збором за ставкою 1,5 відсотка.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та окрім того вважає за необхідне зауважити на те, що пільг при оподаткуванні доходів у вигляді процентів, нарахованих на суму вкладного (депозитного) банківського рахунка незалежно від виду та категорії осіб, які їх отримують, Податковим кодексом України не передбачено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що підстави для прийняття податковим органом рішення про повернення податку на доходи фізичних осіб та військового збору відсутні, а тому позовна вимога про зобов'язання відповідачів повернути усі стягнуті кошти є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 818/253/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.