Справа № 807/1266/15
Суддя: Андрійцьо В.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1266/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Андрійцьо В.Д.

при секретарі судового засідання - Пирожук Н.П.

за участю:

представника позивачів: ОСОБА_1,

представника відповідача 1: ОСОБА_2,

представник відповідача 2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Головного управління Держземагентства в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач 1, ОСОБА_5І.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області (далі відповідач 1), в якій просила:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо прийняття необгрунтованого рішення при розгляді клопотання ОСОБА_3 про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром не більше 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області.

2. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області повторно розглянути по суті та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_3 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського Закарпатської області.

15 вересня 2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог, в якій просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Держземагентства в Закарпатській області та Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо прийняття необгрунтованого рішення при розгляді клопотання ОСОБА_3 про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром не більше 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області.

2. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області повторно розглянути по суті та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_3 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського Закарпатської області.

Відповідно до ч.1 ст.51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Позивач скористався наданим йому правом ч.1 ст.51 КАС України, та збільшив розмір позовних вимог. Таку заяву прийнято судом та розглянуто адміністративний позов по суті в новій редакції.

ОСОБА_4 (далі позивач 2, ОСОБА_4М.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, в якій просила:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо прийняття необгрунтованого рішення при розгляді клопотання ОСОБА_4 про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром не більше 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області.

2. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області повторно розглянути по суті та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_4 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського Закарпатської області.

15 вересня 2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог, в якій просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Держземагентства в Закарпатській області та Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо прийняття необгрунтованого рішення при розгляді клопотання ОСОБА_4 про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром не більше 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області.

2. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області повторно розглянути по суті та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_4 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського Закарпатської області.

Відповідно до ч.1 ст.51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Позивач скористався наданим йому правом ч.1 ст.51 КАС України, та збільшив розмір позовних вимог. Таку заяву прийнято судом та розглянуто адміністративний позов по суті в новій редакції.

ОСОБА_5 (далі позивач 3, ОСОБА_5М.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, в якій просив:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо прийняття необгрунтованого рішення при розгляді клопотання ОСОБА_5 про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром не більше 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області.

2. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області повторно розглянути по суті та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_5 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського Закарпатської області.

15 вересня 2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог, в якій просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Держземагентства в Закарпатській області та Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо прийняття необгрунтованого рішення при розгляді клопотання ОСОБА_5 про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром не більше 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області.

2. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області повторно розглянути по суті та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_5 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,20 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського Закарпатської області.

Відповідно до ч.1 ст.51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Позивач скористався наданим йому правом ч.1 ст.51 КАС України, та збільшив розмір позовних вимог. Таку заяву прийнято судом та розглянуто адміністративний позов по суті в новій редакції.

В судовому засіданні 03 грудня 2015 року ухвалою суду було залучено Головне управління Держземагентства в Закарпатській області (далі відповідач 2) в якості другого відповідача у справі та обєднано в одне провадження адміністративні справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Головного управління Держземагентства в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 19 травня 2015 року позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області з клопотанням в порядку статті 118 Земельного Кодексу України, а саме: в порядку реалізації гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки - виділити земельну ділянку орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, а також надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню відповідної земельної ділянки.

Від Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області на їхнє клопотання позивачі отримали листи-відповіді, згідно з якими відповідач 1 зазначив, що «...у звязку з невідповідністю вимогам ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України клопотання не може бути належним чином розглянуто...», при цьому не зазначивши, які саме вимоги не виконали позивачі, які норми статті 118 Земельного кодексу України порушено і в чому такі порушення полягають.

Позивачі вважають, що відповіді на клопотання були по суті формальними і необгрунтованими. Тому такі дії відповідача позивачі вважають такими, що порушують їхні права та законні інтереси, гарантовані Конституцією та Земельним кодексом України.

Представник позивачів в судовому засіданні збільшений адміністративний позов підтримав та просив суд такий задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позову заперечувала, з мотивів викладених у поданих раніше письмових запереченнях проти такого, просила суд відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначила, що позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги недіючими правовими нормами, неналежно застосовують та трактують колізії законів, посилаються на неіснуючу ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Відповідач 2 явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивачі звернулися до Головного управління Держземагентства в Закарпатській області з клопотаннями в порядку статті 118 Земельного Кодексу України, а саме: в порядку реалізації гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки - виділити земельну ділянку орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу села Шаян Хустського району Закарпатської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, а також надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню відповідної земельної ділянки (а.с.8-9). До клопотань додали копії паспортів та ідентифікаційних кодів, графічні матеріали та копії договору доручення.

Головним управління Держземагентства у Закарпатській області було розглянуто клопотання позивачів та повідомлено останніх про результати розгляду таких клопотань листами від 02.06.2015 року (а.с.12). Головне управління Держземагентства у Закарпатській області зазначило, що на поданих позивачами графічних матеріалах бажане місце розташування земельної ділянки не зазначено, що не відповідає вимогам ч.6 ст.118 Кодексу та унеможливлює належним чином розглянути клопотання.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1-3 ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Отже, згідно з нормами Земельного кодексу України отримати земельну ділянку у власність із земель державної або комунальної власності можливо шляхом безоплатної приватизації земельної ділянки або в порядку продажу, передбаченим вказаним Кодексом.

Положеннями ч.6 ст.118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян субєктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пунктом «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 га.

Судом встановлено, що позивачам відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишківської селищної ради поблизу с. Шаян Хустського району Закарпатської області у звязку із неможливістю визначити місце розташування бажаної земельної ділянки відповідно до графічних матеріалів.

Крім того, судом досліджено матеріали, які подавались позивачами разом із клопотаннями, а саме: графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки в межах території що виділена (адміністративні межі Вишківської селищної ради поблизу с. Шаян Хустського району Закарпатської області) у відповідності та, що не суперечить ч.6 ст.118 Земельного кодексу України (а.с.10); графічну карту кадастрового розподілу з бажаним місцем розташування земельної ділянки в межах території, що виділена (с. Шаян Хустського району Закарпатської області) у відповідності, що не суперечить ч.6 ст.118 Земельного кодексу України (а.с.11).

З аналізу норм ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України випливає висновок, що бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовним розмірами зазначається заявником на фрагментах планово - картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність.

Судом встановлено, що в наданих графічних матеріалах не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки площею 2,0 га.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачам правомірно відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, з мотивів неможливості визначити бажане місце розташування земельної ділянки.

Вказана позиція суду узгоджується з правовими висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 23.09.2015 року у справі К/800/31141/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 87,94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Головного управління Держземагентства в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_7