Справа № 813/266/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року № 813/266/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

судді Кедик М.В.,

судді Сакалоша В.М.

при секретарі Павлішевському М.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним і скасування наказу,

Встановив:

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України про визнання протиправним і скасування наказу Державної міграційної служби України від 19.01.2016 №1-дв «Про оголошення догани ОСОБА_3В.».

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що будь-яких фактів та доказів неналежного виконання ОСОБА_3 службових обов'язків оскаржуваний наказ не містить. Не конкретизовано у чому саме полягало неналежне виконання посадових обов'язків, які саме порушення допущено позивачем щодо їх виконання, у чому вони виразилися, які конкретні рішення не були прийняті, і які наслідки спричинили їх неприйняття, а викладені в ньому причини притягнення винної особи до дисциплінарної відповідальності носять формальний характер і не містять чіткої інформації щодо складу дисциплінарного проступку. Згідно з висновком службової перевірки від 04.12.2015 року ОСОБА_3 не здійснюється належний контроль за діями підлеглих, та комісія пропонує притягнути останню до дисциплінарної відповідальності за сукупністю виявлених порушень. Однак, згідно подання про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності виявлені порушення свідчать вже про неналежну організацію роботи Сокальського РВ ГУДМС у Львівській області. Порядок проведення службового розслідування стосовно державних службовців, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950 при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани відповідачем не дотриманий. ОСОБА_3 була позбавлена можливості приймати участь в проведенні службового розслідування, пояснювати факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до справи, висловлювати свої зауваження щодо висновку службового розслідування. ОСОБА_3 з висновком службової перевірки від 04.12.2015 року не ознайомили, як і не ознайомили з рішенням про скерування в ДМС України подання про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, пояснення в неї було відібрано лише по факту видачі гр.ОСОБА_4 довідки про реєстрацію місця проживання. Стверджує позивач і на невідповідність підстав для проведення службової перевірки зазначених у поданні про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, яке скеровано на імя голови ДМС листом № 60 від 04.01.2016 року. Факт невідповідності дат написання заяв датам на штампі реєстрації вхідної кореспонденції позивач пояснює технічними помилками, в зв'язку з великим обсягом документообігу. ОСОБА_3 заперечує факти порушень, які полягали у відсутності в справах перевірки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС щодо підтвердження реєстрації місця проживання. Вини в діях ОСОБА_3 чи бездіяльності в ході службової перевірки не встановлено. Членами комісії достовірно не встановлено фактів та конкретних обставин неналежного контролю за роботою підрозділу з боку ОСОБА_3В, Підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 відсутні. Порушення фінансової дисципліни вказані в Акті службового розслідування за фактами неналежного виконання службових обов'язків головним спеціалістом ОСОБА_5 та провідним спеціалістом ОСОБА_6 О,Б. Сокальського РВ ГУ ДМС у Львівській області від 16.її.2015 року, затвердженого в.о.начальника ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_7 07.11.2015 року, жодним чином не можуть стосуватися діяльності ОСОБА_3 на посаді начальника Сокальського РВ ГУ ДМС у Львівській області, оскільки останні були виявлені за період березень-квітень 2015 року, а ОСОБА_3 призначена на посаду лише 08.05.2015 року.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та уточненнях до неї, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та зазначив, що незабезпечення ОСОБА_3 здійснення контролю за веденням діловодства у територіальному підрозділі ДМС, збереженням документів та їх своєчасним виконанням, станом виконавської дисципліни та організації документообігу, яке було встановлено комісією з проведення службової перевірки та викладено у висновку службової перевірки, призвело до порушень нормативних актів, які регламентують питання документообігу. ДМС України 19.01.2016 прийнято оскаржуваний наказ №1-дв "Про оголошення догани ОСОБА_3В." з дотриманням вимог статті 148 КЗпІІ України. Під час обрання виду дисциплінарної відповідальності ДМС України враховано те, що внаслідок неналежного контролю ОСОБА_3 підпорядкованими їй працівниками у минулому допускалися порушення виконавської дисципліни. За час роботи в Сокальському районному відділі ГУДМС у Львівській області ОСОБА_3 заохочень не мала.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечення підтримав повністю з підстав, викладених у них, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів. Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної ОСОБА_8 Крим, органах місцевого самоврядування.

Наказом Державної міграційної служби України від 08.05.2015 №335-к «Про призначення ОСОБА_3В.» ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Сокальського районного відділу Головного управління ДМС у Львівській області з 12 травня 2015.

19.01.2016 наказом Державної міграційної служби України від 19.01.2016 № 1-дв «Про оголошення догани ОСОБА_3В.» начальнику Сокальського районного відділу Головного управління ДМС у Львівській області ОСОБА_3 оголошено догану.

Підставою для прийняття наказу від 19.01.2016 №1-дв «Про оголошення догани ОСОБА_3В.». стало незабезпечення ОСОБА_3 здійснення контролю за станом документообігу у Сокальському районному відділі Головного управління ДМС у Львівській області.

Не погодившись із вказаним наказом ОСОБА_3 оскаржила його до суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем, є протиправним та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів. Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної ОСОБА_8 Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну службу" ( далі ОСОБА_9 №3723), державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Ст. 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд має керуватися критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, згідно з якими у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У ст. 5 Закону України Про державну службу встановлено, що державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов'язки, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Основні обов'язки державних службовців визначені у ст. 10 Закону України Про державну службу , до яких відноситься додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, визначені у ст. 14 Закону України Про державну службу, згідно з якою дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Засади та гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначені у Кодексі законів про працю України (далі КЗпП України ).

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, як догана або звільнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ст. 147-1 КЗпП України) .

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ст. 149 КЗпП України).

Судом встановлено, що підставою для прийняття наказу від 19.01.2016 №1-дв «Про оголошення догани ОСОБА_3В.». стало незабезпечення ОСОБА_3 здійснення контролю за станом документообігу у Сокальському районному відділі Головного управління ДМС у Львівській області.

17.11.2015 на електронну поштову адресу ГУ ДМС України у Львівській області надійшов лист із Генерального консульства ОСОБА_8 у Львові щодо підтвердження вірогідності довідки, виданої (в листі "виставленої") у Сокальському районному відділі ГУ ДМС України у Львівській області на ім'я ОСОБА_4 про те, що вона зареєстрована у с. Бірки з 11.03.1993. До листа Консульства було долучено скановану копію довідки від 11.01.2015 № 38/2157 Сокальського РВ ГУ ДМС України у Львівській області, видану на ім'я гр. ОСОБА_4 щодо підтвердження реєстрації її місця проживання.

У зв'язку із зверненням Генерального консульства ОСОБА_8 у Львові відповідно до наказу ГУДМС у Львівській області від 19.11.2015 №187 «Про проведення службової перевірки в Сокальському РВ ГУ ДМС» в період з 23.11.2015 до 05.12.2015 комісією з проведення службової перевірки проведено перевірку стосовно видачі громадянці України ОСОБА_4 довідки про реєстрацію місця проживання працівниками Сокальського районного відділу ГУДМС у Львівській області.

Під час проведення перевірки зазначеного факту комісією встановлено ряд порушень Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, ОСОБА_2 міністрів Автономної ОСОБА_8 Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 № 1242 (далі Інструкція), та Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Державної міграційної служби України, затвердженої наказом ДМС від 18.1 1.2014 № 317, а саме: довідка гр.ОСОБА_4 видана Сокальським РВ ГУ ДМС у Львівській області за підписом ОСОБА_3 без належного дотримання протокольного доручення керівників територіальних та структурних підрозділів ГУ ДМС у Львівській області № 1 від 22.10.2015 року; невідповідність дат написання заяв датам на штампі реєстрації вхідної кореспонденції (заяви ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_11Я.), що свідчить про їх реєстрацію раніше дня надходження; відсутність перевірки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС щодо підтвердження реєстрації місця проживання (справи ОСОБА_12 - заява від 29.10.2015 року, ОСОБА_13 - заява від 20.10.2015 року, Мочульської 1.1. - заява 17.10.2015 року, ОСОБА_14 - заява від 21.10.2015 року, ОСОБА_15 - заява від 21.10.2015 року, ОСОБА_16 - заява від 21.10.2015 року);недотримання 10-деннного терміну виготовлення довідок у справах (Гайової, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_11Я.).

Що стосується видачі довідки ОСОБА_4 судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що довідка видана відповідно до п.8.1 наказу МВС України № 1077 від 22.11.2012 року на підставі її заяви з метою працевлаштування, про що було вказано в заяві останньої, тоді як доручення керівників територіальних та структурних підрозділів ГУ ДМС у Львівській області №1 від 22.10.2015 року стосується видачі довідок, що підтверджують місце проживання осіб у малому прикордонному русі для подачі у Генеральне консульство ОСОБА_8 у м.Львові.

Крім того, при отриманні заяв громадян на отримання довідок про реєстрацію місця проживання службовими особами Сокальського РВ ГУ ДМС у Львівській області не здійснюється контроль за подальшим використанням громадянами вказаних довідок, і такий обов'язок не передбачений жодними відомчими нормативними актами.

Що стосується відсутності в багатьох справах перевірки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС щодо підтвердження реєстрації місця проживання, суд бере до уваги твердження позивача про те, що обов'язковість такої перевірки не передбачено відомчими актами, а до того ж заяви громадян на видачу довідок надійшли у відділ до винесення протокольного доручення керівників територіальних та структурних підрозділів ГУ ДМС у Львівській області № 1 від 22.10.2015 року, яким передбачено обов'язковість такої перевірки.

Щодо строків оформлення довідок про реєстрацію місця проживання, який відповідно до Протокольного доручення керівників територіальних та структурних підрозділів ГУ ДМС у Львівській області №1 від 22.10.2015 становить 10 днів, суд погоджується з твердженням позивача про те, що якщо такі факти і мали місце, то це було зумовлено необхідністю виконання саме протокольного доручення керівників територіальних та структурних підрозділів ГУ ДМС у Львівській області № 1 від 22.10.2015 року щодо обов'язковості перевірки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС для підтвердження реєстрації місця проживання громадян та необхідності подання проектів довідок з матеріалами перевірок в ГУ ДМС у Львівській області, що призвело до неможливості виготовлення таких документів у встановлені строки з об'єктивних причин (значна відстань від м.Сокаль до м.Львова, відсутність вільних службових осіб для доставки документів в ГУ ДМС у Львівській області, відсутність коштів на відрядження, значний час на поштовий перебіг кореспонденції).

Факт невідповідності дат написання заяв датам на штампі реєстрації вхідної кореспонденції ОСОБА_3 обгрунтовує технічними помилками, в зв'язку з великим обсягом документообігу. Однак, суд зазначає, що це не може свідчити про незабезпечення ОСОБА_3 здійснення контролю за станом документообігу.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на Висновок службової перевірки підстав документування осіб старше 12-річного віку від 09.12.2015 року, затвердженого в.о.начальника ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_7 10.12.2015 року, оскільки як в наказі Державної міграційної служби України від 19.01.2016 №1-дв «Про оголошення догани ОСОБА_3В.» так і в Поданні про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Сокальського РВ ГУ ДМС України у Львівській області відсутнє будь-яке посилання на вищевказаний Висновок, як на підставу для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Посилання відповідача на Акт службового розслідування за фактами неналежного виконання службових обов'язків головним спеціалістом ОСОБА_5 1.3. та провідним спеціалістом ОСОБА_6 Сокальського РВ ГУДМС у Львівській області від 16.11.2015, затвердженого в.о. начальника ГУДМС у Львівській області ОСОБА_7 07.11.2015 носить лише додатковий інформативний характер, тому суд не дає оцінку, встановленим у цьому Акті обставинам, і крім того, вони не слугували підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідачем не представлено жодного доказу про застосування до позивача будь яких дисциплінарних заходів за час роботи позивача на посаді начальника Сокальського районного відділу Головного управління ДМС у Львівській області за невиконання чи неналежне виконання посадових обовязків до моменту виникнення даних спірних правовідносин.

Також, при обранні виду стягнення до ОСОБА_3 не було враховано ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду.

Суд вважає, що застосоване дисциплінарне стягнення не відповідає ступеню тяжкості проступку та заподіяної шкоди.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір слід стягнути з Державної міграційної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 24, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 19.01.2016 №1-дв «Про оголошення догани ОСОБА_3В.».

Стягнути з Державної міграційної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн 21 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Р.М. Брильовський

Суддя М.В. Кедик

Суддя В.М. Сакалош