Справа № 804/1822/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 р. Справа № 804/1822/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області; Саксаганського районного відділу міграційної служби в м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області; Саксаганського районного відділу міграційної служби в м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати дії та відмову відповідача у видачі мені ОСОБА_2 паспорту громадянина України протиправною та зобовязати Головне Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Саксаганський районний відділ Головного Управління державної міграційної служби України Дніпропетровської області в місті ОСОБА_3 видати мені ОСОБА_2, громадянці України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт громадянина України замість втраченого;

- стягнути з Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Саксаганського районного відділу Головного Управління державної міграційної служби України Дніпропетровської області в місті ОСОБА_3 на мою користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 тисяч гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.12.2014 року позивач звернулась до Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про втрату паспорту. Однак, відповідачем було направлено на імя позивача повідомлення, в якому зазначено про відмову в оформленні паспорта громадянина України у звязку з відсутністю інформації у Саксаганському відділі у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, а саме: факту реєстрації ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території АДРЕСА_1 та надав рекомендації з приводу самостійного підтвердження цього факту. Повторно, а саме 13.08.2015 року, позивач звернулась до Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області із заявою про втрату паспорта. Проте, їй знову було відмовлено у видачі паспорта громадянина України із тих же підстав. Позивач зазначила, що надала всі необхідні документи, сплатила судовий збір за втрату паспорта громадянина України та його отримання, необхідна кількість фотографій, письмова згода власника житла на її реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2/1, що на даний час є фактичним та останнім місцем проживання. З урахуванням вищенаведеного, позивач вважає, що відмова відповідача є протиправною та порушує її права.

Відповідач 1 у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмові заперечення з наступним обґрунтуванням.

Саксаганський РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України у Дніпропетровській області в частині надання позивачу адміністративних послуг стосовно оформлення паспорту громадянина України замість втраченого, діяв в межах чинного законодавства, оскільки зроблено всі можливі запити щодо підтвердження факту видачі паспорта громадянина України та підтвердження реєстрації чи зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою, яку повідомила як фактичне місце проживання, а саме: АДРЕСА_3. Так, у звязку із неможливістю встановлення чи дійсно громадянка ОСОБА_2 отримувала останній раз паспорт серії ЕЕ №048031 від 08.06.1999 року, виданого 1-м відділом Ялтинського МУ УМВС України в АР Крим; тотожність зображення особи на фотокартці, яку надавала ОСОБА_2 із зображенням особи на фотокартці вклеєній до заяви про видачу втраченого паспорта не підтверджено з причин відсутності відповіді; належність до громадянства не перевірено; не можливо перевірити факт реєстрації чи зняття з реєстрації за адресою, яку позивач повідомила, оскільки відсутні відомості в Державному реєстрі виборців. Після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта відповідачем 1 складено висновок

За таких умов, відповідач 1 вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач 2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем 2 заперечень на позовну заяву до суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 положення про Державну Міграційну службу України, затвердженого постановою КМУ від 20 серпня 2014 року №360 «Про затвердження Положення про Державну Міграційну службу України», Державна Міграційна служба України у межах повноважень, передбачених законом на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної ОСОБА_1 України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів МВС, видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Саксаганський РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області є територіальним підрозділом та безпосередньо підпорядковується ГУДМС України в Дніпропетровській області та Державні Міграційній службі.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює дані правовідносини є Наказ МВС України України №320 від 13.04.2012 року «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України».

З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2014 року позивач звернулась до Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про втрату паспорту.

Спеціалістом Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області дану заяву було зареєстровано в журналі реєстрації заяв та заведено справу №488 про втрату паспорта серії ЕЕ 048031 від 08.06.1999 року, виданого 1-м відділом Ялтинського МУ УМВС України в АР Крим на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, долучено подані позивачем документи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі заяви від 04.12.2014 року було видано тимчасове посвідчення громадянина України.

04.12.2014 року за вих. №1229/3588 спеціалістом Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було направлено запит до відділу УФМС Росії по АР Крим в м. Ялта.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на запит від 04.12.2014 року за вих. №1229/3588 з тимчасово окупованої території АР Крим до Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області не надходила.

Також з метою перевірки місця реєстрації ОСОБА_2, яка повідомила, що фактичне місце її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 спеціалістом Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області направлено запит до відділу ведення Державного реєстру виборців виконавчому комітету Саксаганської районної у місті ради вих. № 1229/3596 від 05.12.2014 року.

Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради відділу ведення державного реєстру виборців надано відповідь, в якій зазначено, що відомості згідно персональних даних ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у базі даних Державного реєстру виборців відсутні.

05.01.2015 року Саксаганським РВ у м. Кривому Розі ГУМВС України у Дніпропетровській області складено висновок, яким позивачу відмовлено у видачі нового паспорта громадянина України, у звязку з такими підставами: неможливість підтвердження факту видачі громадянці ОСОБА_2 паспорта серії ЕЕ №048031 від 08.06.1999 року, виданого 1-м відділом Ялтинського МУ УМВС України в АР Крим; тотожність зображення особи на фотокартці, яку надала ОСОБА_2 із зображенням на фотокартці вклеєній до заяви про видачу втраченого паспорта не підтверджено; не можливо перевірити факт реєстрації чи зняття з реєстрації громадянки ОСОБА_2 за адресою, яку повідомила, оскільки відсутні відомості в Державному реєстрі виборців.

Повторно позивач звернулась до Саксаганським РВ у м. Кривому Розі ГУМВС України у Дніпропетровській області із заявою про втрату паспорта 13.08.2015 року.

13.10.2015 року за результатами проведення перевірок Саксаганським РВ у м. Кривому Розі ГУМВС України у Дніпропетровській області також було складено висновок про відмову у видачі нового паспорта громадянина України, у звязку із неможливістю підтвердження факту видачі громадянці ОСОБА_2 паспорта серії ЕЕ №048031 від 08.06.1999 року, виданого 1-м відділом Ялтинського МУ УМВС України в АР Крим; тотожності зображення особи на фотокартці, яку надала ОСОБА_2 із зображенням на фотокартці вклеєній до заяви від 13.08.2015 року про видачу втраченого паспорта не підтверджено; не можливо перевірити факт реєстрації чи зняття з реєстрації громадянки ОСОБА_2 за адресою, яку повідомила, оскільки відсутні відомості в Державному реєстрі виборців.

Так, відповідно до п. 6.1. Наказу МВС України №320 від 13.04.2012 року «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» (далі Наказ №320 від 13.04.2012 року) для оформлення паспорта замість утраченого або викраденого особа подає:

заяву про втрату або викрадення паспорта за зразком, наведеним у додатку 8 до цього Порядку (далі - заява про втрату паспорта);

заяву;

дві (три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому територіальному підрозділі) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;

документи, на підставі яких у паспорті проставляються відмітки, визначені в пункті 2.3 розділу ІІ цього Порядку (предявляє за наявності);

копію постанови про порушення або відмову в порушенні кримінальної справи за заявою особи до органів внутрішніх справ про викрадення паспорта (предявляє за наявності).

Пунктом 6.2. Наказу №320 від 13.04.2012 року передбачено, що заява про втрату паспорта реєструється в Журналі реєстрації заяв про втрату або викрадення паспорта (додаток 9), після чого посадовою особою територіального підрозділу заводиться справа про втрату або викрадення паспорта (далі - справа про втрату паспорта), до якої долучаються подані документи та матеріали перевірки.

До видачі паспорта територіальний підрозділ на підставі заяви (додаток 10) видає громадянину тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України (додаток 11) (далі - тимчасове посвідчення), відповідно до розділу VII цього Порядку.

Строк розгляду заяви про втрату паспорта - 1 місяць. У разі необхідності проведення додаткової перевірки за матеріалами справи про втрату паспорта або несвоєчасного надходження відповіді на направлені запити строк розгляду продовжується не більше ніж на 1 місяць.

Згідно з п 6.3. Наказу №320 від 13.04.2012 року працівником територіального підрозділу здійснюється перевірка особи за реєстраційними обліками.

У разі отримання паспорта в іншому територіальному підрозділі для підтвердження видачі втраченого паспорта саме тій особі не пізніше наступного дня після надходження заяви про втрату паспорта до цього територіального підрозділу надсилається запит за формою, наведеною у додатку 12 до цього Порядку, з долученою фотокарткою особи.

Перевірка за запитом здійснюється протягом двох діб після його надходження. Під час перевірки відомості, наведені в запиті, та долучена до нього фотокартка порівнюються з даними заяви про видачу втраченого паспорта та вклеєною до неї фотокарткою. Одночасно в графі Службові відмітки оригіналу заяви проставляється відмітка про дату надходження запиту і орган, який оформлює паспорт замість утраченого, після чого заява поміщається до архівної картотеки.

За результатами перевірки складається відповідь за формою, наведеною у додатку 13 до цього Порядку, до якої долучається копія заяви про видачу втраченого паспорта.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України Верховна ОСОБА_1 України» № 1207-VII від 15.04.2014 року (далі Закон України № 1207-VII від 15.04.2014 року) тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 3 Закону України № 1207-VII від 15.04.2014 року тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 6 Закону України № 1207-VII від 15.04.2014 року передбачено, що оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, громадянам, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Для внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування громадян, зазначених у частині другій цієї статті, може використовуватися інформація з Державного реєстру виборців.

Згідно п. 6.6 Наказу МВС України №320 від 13.04.2012 року особа, яка втратила паспорт після зняття з реєстрації попереднього місця проживання до оформлення реєстрації нового місця проживання, подає документи до територіального підрозділу за фактичним місцем проживання, у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці - за останнім місцем проживання.

Пунктом 6.8 Наказу МВС України №320 від 13.04.2012 року передбачено, що після проведення необхідних перевірок за заявою про втрату паспорта працівником територіального підрозділу складається висновок за заявою про втрату паспорта (додаток 15), який затверджується керівником цього підрозділу. У цьому висновку зазначаються результати перевірки і прийняте рішення про видачу паспорта.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, дії посадових осіб Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУМВС України у Дніпропетровській області стосовно розгляду справи про втрату паспорта ОСОБА_2 відповідають нормам чинного законодавства.

Стосовно доводів позивача про порушення строків розгляду заяви про втрату паспорта, суд зазначає, що за кожним зверненням ОСОБА_2 до Саксаганського РВ заводилась окрема справа про втрату паспорта, а саме: 04.12.2014 року позивач зверталася із заявою про втрату паспорта, а 05.01.2015 року за результатами розгляду даної заяви відповідачем 1 прийнято висновок про відмову у видачі нового паспорта громадянина України. Повторно позивач звернулася із заявою про втрату паспорта 13.08.2015 року, а 13.10.2015 року прийнято відповідний висновок про відмову у видачі нового паспорта громадянина України. Строк було подовжено згідно з п. 6.2 Наказу МВС №320 від 13.04.2012 року.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання дій та відмову відповідача у видачі ОСОБА_2 паспорту громадянина України протиправною та зобовязати Головне Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Саксаганський районний відділ Головного Управління державної міграційної служби України Дніпропетровської області в місті ОСОБА_3 видати ОСОБА_2, громадянці України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт громадянина України замість втраченого не підлягають задоволенню, оскільки посадові особи Саксаганського РВ м. Кривого Рогу ГУМВС України у Дніпропетровській області діяли на підставі, в межах повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Стосовно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (далі ПП ВСУ №4 від 31.03.1995 року) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За змістом статей 23 та 1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Під час розгляду справи, позивач не виклала обставини, не визначила в чому саме полягає заподіяна їй моральна шкода, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди відповідачем в зазначеному розмірі.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області; Саксаганського районного відділу міграційної служби в м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1