Справа № 354/782/14-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/48207/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Горбатюка С.А., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Поляницької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Поляницької сільської ради про:

визнання протиправними дій Поляницької сільської ради щодо відмови у задоволенні його клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею до 0,10 га;

визнання протиправним та скасування пункту 4 рішення від 28 серпня 2014 року №216-35-2014 Поляницької сільської ради;

зобов'язання Поляницької сільської ради винести на засідання сесії Поляницької сільської ради та розглянути його клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею до 0,10 га у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, та надати мотивоване рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що 17 червня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Поляницької сільської ради з клопотанням про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки.

Із повідомлення Поляницької сільської ради, адресованого позивачу 05 вересня 2014 року вбачається, що клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва від 17 червня 2014 року розглянуто на черговій тридцять п'ятій сесії сільської ради 28 серпня 2014 року.

Рішенням Поляницької сільської ради №216-35-2014 року від 28 серпня 2014 року ОСОБА_4 відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва площею 0,10 га у зв'язку з відсутністю земель комунальної власності під житлову та дачну забудову, які можуть бути надані фізичним особам.

Суд першої інстанції, розглянувши справу по суті, прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог, в зв'язку із чим у задоволенні позовних вимог відмовив.

Суд зазначив, що в даній адміністративній справі позивачем не доведено існування факту порушення його законних прав та інтересів при відмові в задоволенні його клопотання від 17 червня 2014 року про надання земельної ділянки у власність.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2015 року без змін.

Водночас апеляційний суд зазначив, що позивач в додаток до заяви про надання земельної ділянки долучив роздруківку з графічних меж с.Поляниця Івано-Франківської області, з якої неможливо визначити бажане місце розташування земельної ділянки.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно частини 1 статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що план земельної ділянки - це графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об'єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для відмови ОСОБА_4 в наданні дозволу на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку для відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,10 га була відсутність земель комунальної власності (земель запасу) під житлову та дачну забудову, які можуть бути надані фізичним особам.

Крім того, слід зазначити, що позивачем до клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах с.Поляниця, поданої до Поляницької сільської ради, замість графічних матеріалів, на яких має бути зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, додано карту села Поляниця.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235- 244-2 КАС України.

Судді: