Справа № 370/767/16-а
Суддя: Устимчук М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2016 р. Справа № 370/767/16-а

Провадження № 2а/370/31/16

Макарівський районний суд Київської області, в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області (далі-відповідач, управління), третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, в якому просив суд визнати протиправними дії управління щодо відмови у встановленні йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, зобов'язати відповідача встановити йому вказаний статус, видати відповідне посвідчення та видати нагрудний знак.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилавсь на те, що він працював в Макарівському автотранспортному підприємстві № 09041 на посаді водія. У 1986 році, у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС його за наказом директора автотранспортного підприємства у складі формування цивільної оборони було направлено на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Перебуваючи у складі невоєнізованого формування Цивільного оборони приймав безпосередню участь у роботах, які були визначені Планами Цивільної оборони району, розпорядженнями та вказівками представників Штабів ЦО УРСР та Київської області, розпорядженнями начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів та начальникам Цивільної оборони Чорнобильського району Київської області - голови Чорнобильського райвиконкому та пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Так, у вищезазначений період разом з іншими працівниками автотранспортних підприємств здійснював дезінфекцію автотранспортних засобів, на автодорозі між містами Чорнобиль-Поліське Київської області. Разом з тим, він відноситься до категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та його визнано інвалідом другою групи довічно. Тому вважає, що згідно з п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він набув право на встановлення йому статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення. При зверненні із заявою до відповідача про встановлення йому статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення, було відмовлено, посилаючись на роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики від 25.09.2009 № 631/0/15-09/014. Дії відповідача щодо встановлення йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення вважає протиправними та незаконними, тому за захистом своїх прав позивач звернувся до суду.

У судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу в порядку письмового провадження, вказав про підтримання заявлених вимог.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, заяв, клопотань до суду від нього не надходило.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, вказали про підтримання вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_1, 16 жовтня 1975 року було прийнято на роботу в Макарівське автотранспортне підприємство № 09041 на посаду водія. В подальшому дане підприємство було реорганізоване в Макарівське АТП № 31038, а з 1987 року в АТП № 13240 Київського обласного управління автомобільного транспорту, що підтверджується записами трудової книжки.

У 1986 році, у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС за наказом директора автотранспортного підприємства у складі формування цивільної оборони ОСОБА_1 було направлено на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Згідно Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР за № 111, та наказу начальника ЦО СРСР від 06.06.1975 року за № 90 (Положення про невоєнізовані формування ЦО СРСР) створені підприємствами, установами, правлінням колгоспу формування було зараховано до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони, яке залучалось до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як вказав позивач, та про що, своїм правом не скористався відповідач, в період з 10 червня по 13 червня 1986 року, позивач перебуваючи у складі невоєнізованого формування Цивільного оборони приймав безпосередню участь у роботах, які були визначені Планами Цивільної оборони району, розпорядженнями та вказівками представників Штабів ЦО УРСР та Київської області, розпорядженнями начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів та начальникам Цивільної оборони Чорнобильського району Київської області - голови Чорнобильського райвиконкому та пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Так, у вищезазначений період разом з іншими працівниками автотранспортних підприємств здійснював дезінфекцію автотранспортних засобів, на автодорозі між містами Чорнобиль-Поліське Київської області.

Вищезазначене підтверджується трудовою книжкою та архівною випискою із справи № 91 «Журнал обліку виданих посвідчень у відрядження за 1986-1989 роки», що зберігаються в архівному фонді № 97-п «Відкрите акціонерне товариство «Макарівське автотранспортне підприємство 13240».

Відповідно до п.9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року особи, які залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, відносяться до ветеранів війни.

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 03.02.2016 року № 6685 виявлене у ОСОБА_1 захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Крім того, 15 лютого 2016 року Київською обласною спеціалізованою медіко-соціальною експертною комісією його було визнано інвалідом другою групи довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ-1 за № 0512821. Як вбачається з вказаної довідки захворювання, а відповідно і інвалідність захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Разом з тим, позивач відноситься до категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (посвідчення серії А за № 302624, яке видане 18.02.2016 року Київською обласною державною адміністрацією). Вкладка до зазначеного посвідчення за № 710967С.

Отже, оскільки позивач став інвалідом другої групи внаслідок безпосередньої участі в роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, тому має право на встановлення статусу інваліда війни, з видачею відповідного посвідчення та нагрудного знаку інваліда війни.

Проте, при зверненні із заявою до відповідача про встановлення йому статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення, відповідач своїм листом від 29.03.2016 № 1-20/813 відмовив йому у задоволення заяви, посилаючись на роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики від 25.09.2009 № 631/0/15-09/014.

Відповідно до п.3 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року за № 302, інвалідам війни видається посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак з написом «Ветеран війни-інвалід». Згідно підпункту «б» п. 12 цього ж Положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида о праве на льоготы» та довідки медіко-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, виданої органами МНС.

А згідно п.7 вищезазначеного Положення «Посвідчення інваліда війни» та відповідний нагрудний знак видаються пенсіонерам, які отримають пенсії в органах Пенсійного фонду, органах праці та соціального захисту населення.

Тому, Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області у встановленні статусу інваліда війни ОСОБА_1 відмовило протиправно.

Таким чином, будучи фактично інвалідом війни, оскільки він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони, позивач без встановлення відповідного статусу та посвідчення не може користуватися наданими такій категорії осіб пільгами.

В ст. 2 КАС України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

А згідно ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист своїх прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Керуючись п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.71, ст.ст.158-163 та 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни з видачею посвідчення інваліда війни та нагрудного знаку.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Головуючий М.Ю. Устимчук