Справа № 823/329/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року справа № 823/329/16

16 год. 44 хв.м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Сосюрі Ф.В.,

за участю: представника позивача Микитенка В.І. - за довіреністю, представника відповідача Савенко Ю.Н. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» до Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень.

встановив:

04.04.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (далі - позивач) з позовною заявою до Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач) в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі акту документальної планової виїзної перевірки №162/22-22/32570104 від 14.12.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (далі - ТОВ «Корсунське») з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2013 по 30.09.2015 Тальнівською ОДПІГУ ДФС у Черкаській області (далі - Тальнівська ОДПІ) було прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №; від 05.01.2016 №.

Позивач вказує, що на підтвердження висновків викладених в акті перевірки відповідачем не наведено жодного факту, підтвердженого належними письмовими доказами, який підтверджує припущення відповідача, що позивачем порушено п. 209.2 ст. 209, пп. 168.1.1 - 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс № 2755) та пп. 170.1.4 п. 170.1 ст. 170 Кодекс № 2755, та як наслідок було використано на невиробничі цілі, тобто не за цільовим призначенням кошти що акумулювалися сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, та податок на доходи фізичних осіб з орендованих земельних ділянок (паї) за 2013 - 2014рр. перерахований не в повному обсязі.

На думку позивача, висновки відповідача, наведені в акті перевірки, спростовуються належним чином укладеними договорами, в тому числі договорами суборенди земельних ділянок, що не передбачають сплату податку на доходи фізичних осіб позивачем, накладними про отримання товарів, іншими документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують факт придбання ТМЦ та платіжним дорученням, про перерахування коштів за їх придбання, що повністю відповідає умовам договорів поставки (продажу), їх відплатності і підтверджує саме направлення викладених у зазначених договорах правочинів на реальне настання правових наслідків. Ці документи досліджені відповідачем під час перевірки, а також надавалися під час написання заперечення до акту перевірки і по суті даних, які містяться в них, зауважень не було.

Стосовно призначення платежів, позивачем зазначено, що їх було вказано помилково і не відповідає дійсним обставинам справи та умовам договорів і фінансово-господарських документів, що надавались перевіряючим (дійсне призначення - оплата за насіння. Без ПДВ). Дані порушення були самостійно виявлені ТОВ «Корсунське» та його контрагентами і відкориговані у фінансово-господарських документах ще до початку проведення перевірки, а до банку направлено листи щодо виправлення призначення платежу. Фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між нашим підприємством та ТОВ «ПраймАгросинтез», ТОВ «Агротех», ТОВ «Скайс-Агрікор» та ТОВ «Тальнівська СЗТК» і правомірність поставки товару, відповідно до первинних бухгалтерських документів, тобто накладних, які виписані на виконання умов.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що перевіркою дотримання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.11 №11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів» встановлено, що за період 01.09.2013 по 30.09.2015 ТОВ «Корсунське» перераховано на спеціальний рахунок №4935 в ПАТ КБ «Приватбанк» кошти у сумі 33 698 770 гри. Відповідно до даних роздруківки руху коштів по рахунках ТОВ «Корсунське», наданих службовою запискою від 24.11.15 №24040/7/23-00-09-020 встановлено, що товариством частково використано кошти не на виробничі цілі - у сумі 4 651 243 грн.

Представником відповідача зазначено, що ТОВ «Корсунське» ні до заперечень на акт перевірки, ні до скарги на ППР, ні до адміністративного позову не надано документів, що підтверджують транспортування ТМЦ (насіння), їх походження (сертифікат якості, сортове свідоцтво тощо) та використання в господарській діяльності (складський облік, складське переміщення; подальша реалізація або використання в якості посівного матеріалу; на яких земельних ділянках; якої площі; який урожай). Подорожні листи також не було надано. Відповідно даних бухгалтерського і податкового обліку позивача, на підставі якого під час проведення перевірки складено реєстр суб'єктів господарювання, з якими ТОВ «Корсунське» перебувало в господарських відносинах за період з 01.09.2013 по 30.09.2015 відсутні дані щодо взаємовідносин з ТОВ «Агротех-К», ТОВ «Прайм Агросинтез», ТОВ «Скайс-Агрікор», ТОВ «Тальнівська складська зерно-торгова компанія».

Також, представником відповідача наголошено, що жодною нормою Податкового кодексу України чи іншим нормативним документом не передбачено право (можливість) перерахування коштів із спепрахунку на поточний рахунок, і подальше використання цих коштів па придбання товарів (послуг) для ведення с/г діяльності або перекриття заборгованості по кредиту на поточному рахунку. Твердження позивача про те, що повернуті на поточний рахунок кошти витрачались лише на виробничі потреби не відповідає дійсності. Представник відповідача вказував, що договори суборенди з юридичними особами не були, і не повинні бути враховані, оскільки відповідно до пп. 288.1, 288.4 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. В даному випадку, відповідно до довідок сільських рад, орендодавцями є фізичні особи - власники земельних паїв, а орендарем - TOB «Корсунське», а не інші юридичні особи. Також зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що за 2013 рік ТОВ «Корсунське» мало нарахувати орендодавцям-фізичним особам орендної плати 1 906 299 грн. 18 коп., нарахувати та перерахувати податку на доходи фізичних осіб з орендної плати у розмірі 285 944 грн. 88 коп. (фактично сплачено до бюджету - 71 857 грн.). За 2014 рік ТОВ «Корсунське» мало нарахувати орендодавцям-фізичним особам орендної плати - 1 330 962 грн. 84 коп., нарахувати та перерахувати податку на доходи фізичних осіб з орендної плати у розмірі 199 644 грн. 44 коп. (фактично сплачено до бюджету - 147 000 грн.). Таким чином, позивачем, як податковим агентом, перерахований не в повному обсязі податок на доходи фізичних осіб за орендовані земельні ділянки (паї) за 2013-2014 роки, на загальну суму 266 732 грн. 32 коп., зокрема: по Кривоколінській с/р Тальнівського району - 1 057 грн. 2 коп., по Павлівській с/р Тальнівського району - 79 909 грн. 50 коп., по Колодистенській с/р Тальнівського району - 932 грн. 19 коп., по Глибочківській с/р Тальнівського району - 1 977 грн. 15 коп. та по Корсунській с/р Тальнівського району - 182 856 грн. 29 коп.

На підставі зазначеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позиції сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (ідентифікаційний код 32570104) зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності 22.07.2003 (а.с.26 т.1).

Судом встановлено, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Корсунське» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2013 по 30.09.2015 за результатами якої встановлено порушення:

- п. 209.2 ст. 209 Кодексу №2755, п. 4 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою КМУ від 12.01.2011 №11, в результаті чого було використано на невиробничі цілі тобто не за цільовим призначення податок на додану вартість в сумі 4651243 грн. 00 коп.;

- п. 302.1 ст. 302 Кодексу №2755 в результаті чого занижено фіксований сільськогосподарський податок за вересень - грудень 2013 року на загальну суму 1312 грн. 63 коп. та за 2014 рік на загальну суму 2291 грн. 63 коп.;

- п. 176.2 ст. 176 Кодексу №2755, та «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 в результаті недостовірного відображення даних у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за ІІІ квартал 2015 року, відповідальність передбачена п. 119.2 ст. 119 Кодексу №2755;

- п. 167.1 ст. 167 Кодексу №2755, в результаті чого недоутримано та не перераховано в бюджет податок з доходів фізичних осіб у сумі 342 грн.;

- пп. 168.1.1 - 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Кодексу №2755 та пп. 170.1.4 п. 170.1 ст. 170 Кодексу №2755, в результаті чого податок з доходів фізичних осіб за орендовані земельні ділянки (паї) за 2013-2014 рр. перерахований не у повному обсязі, станом на 31.01.2015 сума недоплати становить 266732 грн. 32 коп.

Результати перевірки оформлено актом від 14.12.2015 № 162/22-22/32570104, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1585 грн. 80 коп., у тому числі за основним платежем - 1057 грн. 20 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 528 грн. 60 коп.;

- від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 119864 грн. 25 коп., у тому числі за основним платежем - 79909 грн. 50 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 39954 грн. 75 коп.;

- від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1398 грн. 29 коп., у тому числі за основним платежем - 932 грн. 19 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 466 грн. 10 коп.;

- від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 2965 грн. 72 коп., у тому числі за основним платежем - 1977 грн. 15 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 988 грн. 57 коп.;

- від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 274284 грн. 44 коп., у тому числі за основним платежем - 182856 грн. 29 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 91428 грн. 15 коп.;

- від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1020 грн. - за штрафними фінансовими санкціями.;

- від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 5814053 грн. 75 коп., у тому числі за основним платежем - 4651243 грн., за штрафними фінансовими санкціями - 1162810 грн. 75 коп.

За результатами оскарження у адміністративному порядку зазначені податкові повідомлення - рішення залишено без змін.

Приписами п. 301.1 ст. 301 Кодексу №2755 встановлено, що платниками податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до п. 302.1 ст. 302 Кодексу №2755 об'єктом оподаткування податком для сільськогосподарських товаровиробників є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п. 176.2 ст. 176 Кодексу №2755 особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Пункт 1.1 Порядку від 13.01.2015 № 4 визначає порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (далі - податковий розрахунок) відповідно до вимог ст.51 глави 2, пп. 70.16.1 п. 70.16 ст. 70 глави 6 розділу II, пп. 170.4.2 п. 170.4 ст. 170 та пп. «б» п. 176.2 ст. 176 розділу IV, пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу №2755.

Суд зазначає, що оцінка господарських операціях повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов'язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. При цьому формальні помилки в первинних документах не повинні бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій. Обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язки між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю (постанова ВАСУ від 11.02.2015 в справі № К/800/1217/13).

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996), із змінами та доповненнями, зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи зі змісту п. 2 ст. 3 Закону № 996, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Відповідно до пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи: розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, і одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що 23.09.2014 між позивачем та ТОВ «Прайм Агросинтез», укладено договір поставки, відповідно до п. 1.1 якого у терміни і на умовах визначених у цих договорах постачальник зобов'язуються передати покупцю (ТОВ «Корсунське») насіння соняшника, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар, найменування, кількість та вартість якого зазначаються у рахунках-фактурах Постачальника виставлених на адресу покупця. Згідно п. 2.1 зазначеного договору ціна та вартість товару визначається у рахунках фактурах та (чи) в додатках до вказаного договору, що є невід'ємною частиною договору (а.с.167 т.1). На виконання вказаного договору було видано видаткові накладні, виписано рахунки фактури та товаротранспортні накладні, що підтверджується матеріалами справи. Поставка товару здійснювалась позивачем власними засобами.

30.10.2014 за № 30/10-2 позивачем на адресу ТОВ «Прайм Агросинтез» направлено лист, відповідно до якого повідомлено, що при оплаті товару допущено механічну описку і замість «Оплата за насіння згідно рахунку» зазначено «Безвітсоткова поворотна фінансова допомога. Без ПДВ» (а.с.200 т.1). У відповідь на зазначений лист ТОВ «Прайм Агросинтез» (а.с.201 т.1) листом повідомило позивача, що зазначений лист опрацьовано та зараховано вказану оплату згідно виставленим рахункам фактури як оплату за насіння соняшника. Враховуючи зазначене, позивачем у повній мірі було оплачено товар отриманий за договором поставки від 23.09.2014 укладеного між ТОВ «Корсунське» та ТОВ «Прайм Агросинтез».

23.09.2014 між позивачем та ТОВ «Агротех-К», укладено договір поставки, відповідно до п. 1.1 якого у терміни і на умовах визначених у цих договорах постачальник зобов'язуються передати покупцю (ТОВ «Корсунське») насіння соняшника, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар, найменування, кількість та вартість якого зазначаються у рахунках-фактурах Постачальника виставлених на адресу покупця. Згідно п. 2.1 зазначеного договору ціна та вартість товару визначається у рахунках фактурах та (чи) в додатках до вказаного договору, що є невід'ємною частиною договору (а.с.229 т.1). На виконання вказаного договору було видано видаткові накладні, виписано рахунки фактури та товаротранспортні накладні, що підтверджується матеріалами справи. Поставка товару здійснювалась позивачем власними засобами.

30.10.2014 за № 30/10-1 позивачем на адресу ТОВ «Агротех-К» направлено лист, відповідно до якого повідомлено, що при оплаті товару допущено механічну описку і замість «Оплата за насіння згідно рахунку» зазначено «Безвітсоткова поворотна фінансова допомога. Без ПДВ» (а.с.255 т.1). У відповідь на зазначений лист ТОВ «Агротех-К» (а.с.256 т.1) листом повідомило позивача, що зазначений лист опрацьовано та зараховано вказану оплату згідно виставленим рахункам фактури як оплату за насіння соняшника. Враховуючи зазначене, позивачем у повній мірі було оплачено товар отриманий за договором поставки від 23.09.2014 укладеного між ТОВ «Корсунське» та ТОВ «Агротех-К».

23.09.2014 між позивачем та ТОВ «Скайс-Агрікор», укладено договір поставки, відповідно до п. 1.1 якого у терміни і на умовах визначених у цих договорах постачальник зобов'язуються передати покупцю (ТОВ «Корсунське») насіння соняшника, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар, найменування, кількість та вартість якого зазначаються у рахунках-фактурах Постачальника виставлених на адресу покупця. Згідно п. 2.1 зазначеного договору ціна та вартість товару визначається у рахунках фактурах та (чи) в додатках до вказаного договору, що є невід'ємною частиною договору (а.с.202 т.1). На виконання вказаного договору було видано видаткові накладні, виписано рахунки фактури та товаротранспортні накладні, що підтверджується матеріалами справи. Поставка товару здійснювалась позивачем власними засобами.

30.10.2014 за № 30/10-3 позивачем на адресу ТОВ «Скайс-Агрікор» направлено лист, відповідно до якого повідомлено, що при оплаті товару допущено механічну описку і замість «Оплата за насіння згідно рахунку» зазначено «Безвітсоткова поворотна фінансова допомога. Без ПДВ» (а.с.227 т.1). У відповідь на зазначений лист ТОВ «Скайс-Агрікор» листом повідомило позивача, що зазначений лист опрацьовано та зараховано вказану оплату згідно виставленим рахункам фактури як оплату за насіння соняшника (а.с.228 т.1). Враховуючи зазначене, позивачем у повній мірі було оплачено товар отриманий за договором поставки від 23.09.2014 укладеного між ТОВ «Корсунське» та ТОВ ТОВ «Скайс-Агрікор».

29.10.2014 між позивачем та ТОВ «Тальнівська СЗТК», укладено договір поставки, відповідно до п. 1.1 якого у терміни і на умовах визначених у цих договорах постачальник зобов'язуються передати покупцю (ТОВ «Корсунське») насіння соняшника, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар, найменування, кількість та вартість якого зазначаються у рахунках-фактурах Постачальника виставлених на адресу покупця. Згідно п. 2.1 зазначеного договору ціна та вартість товару визначається у рахунках фактурах та (чи) в додатках до вказаного договору, що є невід'ємною частиною договору (а.с.3 т.2). На виконання вказаного договору було видано видаткові накладні, виписано рахунки фактури та товаротранспортні накладні, що підтверджується матеріалами справи. Поставка товару здійснювалась позивачем власними засобами.

30.10.2014 за № 30/10-4 позивачем на адресу ТОВ «Тальнівська СЗТК» направлено лист, відповідно до якого повідомлено, що при оплаті товару допущено механічну описку і замість «Оплата за насіння згідно рахунку» зазначено «Безвітсоткова поворотна фінансова допомога. Без ПДВ» (а.с.7 т.2). У відповідь на зазначений лист ТОВ «Тальнівська СЗТК» листом повідомило, що зазначений лист опрацьовано та зараховано вказану оплату згідно виставленого рахунку фактури як оплату за насіння соняшника (а.с.8 т.2). Враховуючи зазначене, позивачем у повній мірі було оплачено товар отриманий за договором поставки від 29.10.2014 укладеного між ТОВ «Корсунське» та ТОВ «Тальнівська СЗТК».

Згiдно з п. 2 Перелiку документiв, необхiдних для здiйснення перевезення вантажу автомобiльним транспортом у внутрішньому сполучені, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України № 207 вiд 25.02.2009, встановлено, що для водiя юридичної особи або фiзичної особи - пiдприємця, що здiйснюєвантажнi перевезення для власних потреб необхiдно мати: накладна або iнший документ, який пiдтверджує право власностi на вантаж; посвiдчення на право керування транспортним засобом вiдповiдноїкатегорiї; реєстрацiйний документ на транспортний засiб або iншийзасвiдчений в установленому порядку документ, що пiдтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технiчного огляду; полiс (сертифiкат) обов'язкового страхування цивiльно-правової відповідальності власникiв наземних транспортних засобiв.

Таким чином, наявнiсть товарно-транспортної накладної не є обов'язковою умовою для водiїв юридичних осiб, що здiйснюють перевезення для власних потреб.

Підставою для винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 5814053 грн. 75 коп., слугувало порушення позивачем п. 209.2 ст. 209 Кодексу №2755, п. 4 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою КМУ від 12.01.2011 №11, в результаті чого було використано на невиробничі цілі тобто не за цільовим призначення податок на додану вартість в сумі 4651243 грн. 00 коп.

Так, згідно п. 209.2 ст. 209 Кодексу №2755 позитивна різниця між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначена: за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 50 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 50 відсотків; за операціями із зерновими і технічними культурами підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 85 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 15 відсотків; за операціями з продукцією тваринництва підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 20 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 80 відсотків.

Крім того, відповідно до п. 4 Порядку № 11 сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до п. 209.2 ст. 209 Кодексу, а починаючи з 1 січня 2017 року перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства. У разі нецільового використання суми податку на додану вартість сільськогосподарське підприємство несе відповідальність відповідно до законодавства.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що твердження відповідача щодо використання позивачем коштів не за цільовим призначенням, з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.11 №11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів» спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, первинними документами підтверджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПраймАгросинтез», ТОВ «Агротех», ТОВ «Скайс-Агрікор», ТОВ «Тальнівська СЗТК» щодо придбання у вказаних контрагентів насіння для використання його для власних потреб.

Таким чином суд встановив, що позивачем використано кошти за цільовим призначенням, відповідно до вимог ст. 209 Кодексу №2755 та Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Крім того, повернення коштів на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» було зумовлено необхідністю сплати позивачем коштів у адресу контрагентів із рахунку указаного в реквізитах договорів та інших фінансово-господарських документів, а не з іншого, та необхідністю тимчасового зменшення заборгованості ТОВ «Корсунське» по кредиту-овердрафт (на поточному рахунку), що отримувався для використання у господарській діяльності на виробничі цілі.

Судом встановлено, що повернуті кошти на поточний рахунок ТОВ «Корсунське», з поточного рахунку були використані саме на виробничі цілі ТОВ «Корсунське».

Так, 30.10.2014 о 09:02 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 1815 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 300000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок) (а.с.42 т.1), які в подальшому використані на виробничі потреби підприємства:

- 30.10.2014 згідно платіжного доручення № 1817 оплачено ТОВ «Урочище Журавське» (за послуги по зниженню вологості кукурудзи) 100000 грн. (а.с.162 т.1);

- 04.11.2014 згідно платіжного доручення № 1824 оплачено ТОВ «Укрпетроліумгруп» (за паливо дизельне) 115222 грн. 25 коп. (а.с.154 т.1);

- 04.11.2014 згідно платіжного доручення № 1825 оплачено ТОВ «Катеринопільський Елеватор» (за послуги з приймання, сушіння та зберігання кукурудзи) 7537 грн. 13 коп. (а.с.150 т.1);

- 04.11.2014 згідно платіжного доручення № 1826 оплачено ТОВ «Урочище Журавське» (за послуги по зниженню вологості кукурудзи) 50000 грн. (а.с.145 т.1);

- 05.11.2014 згідно платіжного доручення № 1828 оплачено ТОВ «Катеринопільський Елеватор» (за послуги з приймання, сушіння та зберігання кукурудзи) 24185 грн. 06 коп. (а.с.142 т.1);

- 07.11.2014 згідно платіжного доручення № 1831 оплачено ТОВ «Урочище Журавське» (за послуги по зниженню вологості кукурудзи) 50000 грн. (а.с.136 т.1);

26.11.2014 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 1878 (а.с.42 т.1) на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 60000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Крім цього, 26.11.2014 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 1880 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 60000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Також, 28.11.2014 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 1882 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 59650 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Крім цього, 28.11.2014 о 11:54 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 1884 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» № 0845 перераховано грошові кошти в сумі 40000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

28.11.2014 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 1886 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 35857 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Також, 28.11.2014 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 1888 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 62000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Зазначені кошти (повернуті у період з 26.11.2014 по 28.11.2014) у подальшому використані на виробничі потреби позивача:

- 09.12.2014 згідно платіжного доручення № 1900 оплачено ТОВ «АТМ Преміум» (за насіння) 149999 грн. (а.с.133 т.1);

- 15.12.2014 згідно платіжного доручення № 1915 оплачено ТОВ «Урочище Журавське» (за послуги по зниженню вологості кукурудзи) 45000 грн. (а.с.128 т.1);

- 17.12.2014 згідно платіжного доручення № 1922 оплачено ФОП ОСОБА_3 (за бензин) 25444 грн. 37 коп. (а.с.125 т.1);

- 22.12.2014 о 15:28 згідно платіжного доручення № 1938 оплачено ПП «Тальне-Агрохім» (за послуги по збиранню кукурудзи) 60000 грн. (а.с.123 т.1);

- 23.12.2014 згідно платіжного доручення № 1942 оплачено ТОВ «Укрпетроліумгруп» (за паливо дизельне) 107515 грн. 20 коп. (а.с.119 т.1)

27.01.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2002 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 450000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Також, 27.01.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2003 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 528550 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Зазначені кошти (повернуті 27.01.2015) у подальшому використані на виробничі потреби підприємства:

- 28.01.2015 згідно платіжного доручення № 2009 оплачено ТОВ «Укрпетроліумгруп» (за паливо дизельне) 94362 грн. 45 коп. (а.с.115 т.1);

- 29.01.2015 згідно платіжного доручення № 2011 оплачено МПП «Фірма Ерідон» (за аміачну селітру) 486400 грн. (а.с.111 т.1);

- 02.02.2015 згідно платіжного доручення № 2024 оплачено ПП «Тальне-Агрохім» (за послуги по збиранню кукурудзи) 46600 грн. (а.с.108 т.1);

- 04.02.2015 згідно платіжного доручення № 2047 оплачено МПП «Фірма Ерідон» (за нітроамофоску) 592515 грн. (а.с.107 т.1).

03.03.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2179 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 100000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Також, 03.03.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2180 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано грошові кошти в сумі 60000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Крім цього, 03.03.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2181 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 100000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

03.03.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2182 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 100000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Також, 03.03.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2183 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано кошти в сумі 50000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

03.03.2015 зі спец рахунку ТОВ «Корсунське» № 4935 згідно платіжного доручення № 2184 на поточний рахунок ТОВ «Корсунське» перераховано грошові кошти в сумі 50000 грн. (повернення коштів на поточний рахунок).

Зазначені кошти (повернуті 03.03.2015) у подальшому використані на виробничі потреби ТОВ «Корсунське»:

- 04.03.2015 згідно платіжного доручення № 2191 оплачено ФОП ОСОБА_3 (за бензин) 40000 грн. (а.с.104 т.1);

- 05.03.2015 згідно платіжного доручення № 2192 оплачено ТОВ «Краснянське СП «Агромаш» (часткова оплата за дискову борону БДВП-4,2 та прикатуючий каток) 100000 грн. (а.с.101 т.1);

- 06.03.2015 згідно платіжного доручення № 2201 оплачено ФОП ОСОБА_3 (за бензин) 25750 грн. (а.с.95 т.1);

- 06.03.2015 згідно платіжного доручення № 2200 оплачено ТОВ «Нова Нива» (за посівний матеріал соняшника та кукурудзи) 66000 грн. (а.с.94 т. 1);

- 10.03.2015 згідно платіжного доручення № 2210 оплачено ТОВ «Краснянське СП «Агромаш» (часткова оплата за дискову борону БДВП-4,2 та прикатуючий каток) 100000 грн. (а.с.91 т.1);

- 10.03.2015 згідно платіжного доручення № 1 оплачено ТОВ «Оленерго» (за паливо дизельне) 177549,60 грн. (а.с.90 т.1).

Враховуючи зазначене, суд встановив, що повернуті позивачем на поточний рахунок кошти було використано саме на виробничі цілі підприємства, а тому встановлені у акті перевірки обставини стосовно використання коштів на невиробничі цілі спростовуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 05.01.2016 №, №, №, №, № та №, то суд зазначає наступне.

TOB «Корсунське» є сільськогосподарським товаровиробником, платником фіксованого сільськогосподарського податку та перебуває на спеціальному режимі оподаткування ПДВ відповідно до ст. 209 Кодексу №2755.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - Кодекс № 2768) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 2 ст. 93 Кодексу № 2768 земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

За приписами абз. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі - Закон № 161) укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 8 Закону № 161 орендарі земельних ділянок сільськогосподарського призначення на період дії договору оренди можуть обмінюватися належними їм правами користування земельними ділянками шляхом укладання між ними договорів суборенди відповідних ділянок, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Відповідно до пп. 288.1 ст. 288 Кодексу №2755 підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 288.4 ст. 288 Кодексу №2755 визначено, що розмір та умови, внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між Орендодавцем (власником) та Орендарем.

Судом встановлено, що позивачем за період 2013-2014 років укладені договори оренди/суборенди землі з юридичними особами, зокрема між ТОВ «Айова» (землекористувач), ТОВ «САТП 2304» (суборендар) та ТОВ «Корсунське» (новий суборендар), відповідно до змісту додаткових угод до яких сторони дійшли згоди про заміну суборендаря з ТОВ «САТП 2304» на ТОВ «Корсунське» (а.с.13-184 т.2)

У акті перевірки відображено, що згідно поданих звітів TOB «Корсунське» за 2013-2015 мало наступну площу орендованих земельних ділянок (паїв), що орендувались безпосередньо у громадян:

- 2013 рік - загальною площею 728,0 га, (в т.ч.: 595,71 - га Корсунська с/р; 90,42 га - Павлівська с/р; 8,51 га Кривоколінська с/р; 8,04 га Колодистепська с/р; 25,32 га Глибочківська с/р);

- 2014 рік - загальною площею 906,39 га, (в т.ч.: 728,6 га - Корсунська с/р; 129,68 га Павлівська с/р; 8,51 га Кривоколіпська с/р; 8,04 га Колодистепська с/р; 31,56 га Глибочківська с/р).

Разом з тим, відповідач зазначає, що згідно довідок сільських рад та відповідно до матеріалів, наданих СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області Тальнівською ОДПІ встановлено площу земельних часток (паїв), яка використовувалась у діяльності товариства (без врахування договорів оренди/суборенди з юридичними особами):

- 2013 рік - загальна площа 2287,27 га (в т.ч. 1602,0 га - Корсунська с/р, 643,4 га -Павлівська с/р, 8,51 - га Кривоколіпська с/р, 8,04 га - Колодистепська с/р, 25,32 - га Глибочківська с/р);

- 2014 рік - загальна площа 1 328,89 га (в т.ч. 1148,1 га - Корсунська с/р, 129,68 га -Павлівська с/р, 8,51 - га Кривоколіпська с/р, 8,04 - га Колодистенська с/р, 31,56 - га Глибочківська с/р).

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 № 15 (далі - Положення № 15) визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Пунктом 4 зазначеного положення встановлено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: здійснює ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; організовує виконання на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; забезпечує користування відомостями Державного земельного кадастру, організовує роботи з підготовки та підвищення кваліфікації державних кадастрових реєстраторів.

Згідно з п. 3 Положенням про Управління (Відділ) Держгеокадастру у районі затвердженого Наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.02.2015 № 14 завданням Управління (Відділу) є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Судом для з'ясування фактичних обставин справи ухвалою від 26.04.2016 було зобов'язано відділ Держгеокадастру у Тальнівському районі надати суду відомості щодо площі орендованих земельних ділянок (паїв), що орендувались товариством з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (ідентифікаційний код 32570104), безпосередньо у громадян як орендарем так і суборендарем у 2013-2014 роках в адміністративних межах Корсунської с/р, Павлівської с/р, Кривоколінської с/р, Колодистенської с/р, Глибочківської с/р.

Відповідно до відомостей, наданих відділом Держгеокадастру у Тальнівському районі, встановлено, що відповідно до державної статистичної звітності форми 6-зем за ТОВ «Корсунське» обліковувались площі земельних ділянок (паїв) громадян, що орендувались товариство, які розташовані за межами населених пунктів в адмінмежах сільських рад:

- 2013 рік загальна площа 706,92 га (в т. ч. Корсунська с/р - 602,77 га; Павлівська с/р - 93,61 га; Кривоколінська с/р - 10,54 га);

- 2014 рік загальна площа 851,76 га (в т. ч. Корсунська с/р - 636,54 га; Павлівська с/р - 157,09 га; Кривоколінська с/р 10,54; Колодистенська с/р - 8,04 га; Глибочківська с/р - 38,55 га).

За приписами п. 119.2 ст. 119 Кодексу №2755 неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень. Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), виникли у зв'язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.1 п.168.1 ст. 168 Кодексу №2755 визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Згідно з пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Кодексу №2755 податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

За приписами пп. 170.1.4 п. 170.1 ст. 170 Кодексу №2755 доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1 - 170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Встановленими обставинами справи спростовуються доводи відповідача щодо ненарахування позивачем за 2013 рік орендодавцям-фізичним особам орендної плати у сумі 1 906 299 грн. 18 коп., ненарахування та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з орендної плати у сумі 285 944 грн. 88 коп. Ненарахування позивачем за 2014 рік орендодавцям-фізичним особам орендної плати у сумі 1 330 962 грн. 84 коп., ненарахування та неперерахувати податку на доходи фізичних осіб з орендної плати у сумі 199 644 грн. 44 коп., оскільки відповідачем для розрахунку узято данні, що не відповідають дійсності, так як спростовуються довідкою від 20.05.2016 № 9-28-0.6-3818/2-16 та наданими договорами оренди/суборенди з юридичними особами.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду достатніх, належних, беззаперечних доказів у обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються заперечення.

Судом встановлено, і не спростовано відповідачем, що здійснення господарських операцій позивачем за перевіряємий період підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а отримання послуг пов'язане з господарською діяльністю позивача.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом запропоновано особам, які беруть участь у справі, подати докази і з власної ініціативи витребувано докази, яких, на думку суду, не вистачало для вирішення справи (ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини і докази адміністративної справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, враховуючи доводи сторін суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1585 грн. 80 коп., у тому числі за основним платежем - 1057 грн. 20 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 528 грн. 60 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 119864 грн. 25 коп., у тому числі за основним платежем - 79909 грн. 50 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 39954 грн. 75 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1398 грн. 29 коп., у тому числі за основним платежем - 932 грн. 19 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 466 грн. 10 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 2965 грн. 72 коп., у тому числі за основним платежем - 1977 грн. 15 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 988 грн. 57 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 274284 грн. 44 коп., у тому числі за основним платежем - 182856 грн. 29 коп., за штрафними фінансовими санкціями - 91428 грн. 15 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1020 грн. - за штрафними фінансовими санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 05.01.2016 № про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 5814053 грн. 75 коп., у тому числі за основним платежем - 4651243 грн., за штрафними фінансовими санкціями - 1162810 грн. 75 коп.

Стягнути з Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (20400, Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Соборна, 122, ідентифікаційний код 39494397) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (20441, Черкаська область, Тальнівський район, с. Корсунка, вул. Миру, 1, ідентифікаційний код 32570104) судові витрати із сплати судового збору, відповідно до задоволених позовних вимог, у сумі 93 227 (дев'яносто три тисячі двісті двадцять сім) грн. 58 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 08.06.2016.