Справа № 809/54/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"06" червня 2016 р. Справа № 809/54/16

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Остапюк С.В., судді Черепій П.М., Боршовський Т.І.,
за участю секретаря: Котик Д.М.,
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача Державної фіскальної служби України та третьої особи ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -
08.04.2016 ухвалою суду залучено до даної адміністративної справи ОСОБА_4 управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
10.05.2016 ухвалою суду залучено до цієї адміністративної справи ОСОБА_5 казначейську службу України (далі ДКС України), як другого відповідача.
Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015, доповнено пункт 2001.4 статті 2001 Податкового кодексу України підпунктом «в». Зазначені зміни спрямовані на впорядкування податкових відносин при використанні субвенції з державного бюджету для сплати податкових платежів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 04.06.2015 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню». За результатами таких змін на електронні рахунки відкриті постачальників комунальних послуг в органах казначейства повинні зараховуватись суми субвенцій з державного бюджету, які збільшуватимуть реєстраційну суму для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до підпункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України. Долинським виробничим управління водопровідно-каналізаційного господарства отримано субвенцію з державного бюджету на загальну суму 984 004, 21 гривень. Відповідну суму перераховано позивачем до загального фонду Державного бюджету України на погашення заборгованості з податку на додану вартість. Однак всупереч вимогам вказаних нормативних актів субвенція в сумі 984 004, 21 гривень не була зарахована на електронний рахунок, що в свою чергу стало причиною неможливості реєструвати Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства податкові накладні споживачам послуг, які надає підприємство.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити повністю.
Представник Державної фіскальної служби України та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області проти позову заперечив з мотивів викладених в письмовому запереченні, обґрунтованого тим, що згідно пункт 3.1 Протоколу за №1 до Угоди про інформаційне співробітництво між ДФС України та ДКС України від 12.11.2014 передбачено передачу інформації в електронному вигляді засобами системи та автоматизованої системи із застосуванням криптографічного захисту інформації та використанням посиленого сертифіката ключа відповідно до вимог законодавства України. Однак, інформація від Казначейства надійшла в паперовому вигляді, а не в електронному, тому така інформація потребувала обробки, переведення у електронний вигляд та формування Коригуючих реєстрів узгоджених податкових зобовязань платника податків, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, в межах проведених розрахунків з погашення заборгованості з податку на додану вартість за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам та погашення заборгованості з різниці в тарифах. Невчасне надіслання коригуючи реєстрів ДФС України до ДКС України не може розцінюватися як бездіяльність ДФС України, оскільки ДФС України була позбавлена можливості своєчасно надати вказані реєстри через неналежне виконання Угоди про інформаційне співробітництво від 12.11.2014 саме ДКС України. Вважає позовні вимоги до відповідача та третьої особи необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_5 казначейська служба України в судове засідання не зявився, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підставний та підлягає задоволенню частково.
Долинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375 отримало субвенцію з державного бюджету в сумі 984 004, 21 гривень, а саме: 841 237, 21 згідно з договором про організацію взаєморозрахунків від 24.11.2015 за №06/375/15; 155 875 згідно з договором про організацію взаєморозрахунків від 04.12.2015 за №06/375/15.
Вищевказані суми перераховано позивачем до загального фонду Державного бюджету України на погашення заборгованості з податку на додану вартість, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 002 від 08.12.2015 та № 003 від 08.12.2015.
ОСОБА_5 фіскальною службою України невчасного надано ОСОБА_5 казначейській службі України коригуючих реєстрів у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, з погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги, що надають населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.
ОСОБА_5 казначейською службою України не проведено зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань платника податку позивача, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 гривень.
Правові та організаційні засади здійснення електронного адміністрування податку на додану вартість визначені Податковим кодексом України (надалі ПК України), зокрема Законом України від 16 липня 2015 року № 643-VII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість (надалі - ОСОБА_2 № 643), Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (надалі Порядок № 569).
Відповідно до пункту 2001.4 статті 2001 ПК України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, зокрема з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про ОСОБА_5 бюджет України.
Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (надалі Порядок № 569).
Згідно з пунктом 9 Порядку № 569, у разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про ОСОБА_5 бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.
Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.
На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.
У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.
ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.
Виходячи з системного аналізу наведених положень Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, суд робить висновок, що електронне адміністрування податку на додану вартість передбачає сукупність послідовних дій, які зобовязані вчиняти відповідні органи Державної казначейської служби України та Державної фіскальної служби України. При цьому, алгоритм дій та їх строки регламентовані Порядком № 569, відповідно до якого, вчинення кожної наступної дії можливе лише за умови повного виконання попередньої дії.
Так, відповідно до пункту 9 Порядку № 569, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення згаданих розрахунків з податку, така інформація передається органами Казначейства до Державної фіскальної служби України.
Пунктом 3.1 Протоколу № 1 до Угоди про інформаційне співробітництво між ДФС України та ДКС України від 12.11.2014 року передбачено передачу інформації в електронному вигляді засобами інформаційної системи Єдине вікно подання електронної звітності (ОСОБА_5 фіскальна служба України) та автоматизованої системи Є-Казна (ОСОБА_5 казначейська служба України) із застосуванням криптографічного захисту інформації та використанням посиленого сертифіката ключа відповідно до вимог законодавства України.
Наступною дією, яка має бути виконана ОСОБА_5 фіскальною службою України відповідно до пункту 9 Порядку № 569, на підставі отриманої від Казначейства інформації про проведення згаданих вище розрахунків, є формування коригуючих реєстрів у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків, та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання інформації про розрахунки, надсилання коригуючих реєстрів Казначейству.
Представник ДФС України в судовому засіданні підтвердив суду, що коригуючі реєстри були направлені ОСОБА_5 казначейській службі України не наступного робочого дня з дати отримання інформації про розрахунки, як це передбачено пунктом 9 Порядку № 569, а лише 18.01.2016, посилаючись на те, що інформація про позивача надійшла від відповідача листами в паперовій формі, що потребувало додаткового часу на її оброблення.
Зважаючи на вищевикладене, невчасне надіслання коригуючих реєстрів ОСОБА_5 фіскальною службою України до Державної казначейської служби України та не надіслання таких реєстрів, суд розцінює як протиправну бездіяльність, що призвела до порушення прав позивача як платника податку на додану вартість та його законних інтересів на зарахування вказаних сум на його електронний рахунок.
Таким чином, суд робить висновок, визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невчасного надання ОСОБА_5 казначейській службі України коригуючих реєстрів у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, з погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги, що надають населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.
Судом встановлено, що за даними розробника програмного забезпечення ДФС України - ТОВ Програміка, всі пакети коригуючих реєстрів типу 8 були передані ОСОБА_5 казначейській службі України 18.01.2016, по всіх пакетах інформаційна система ДФС України отримала відповідь про успішну доставку. Додатково ТОВ Програміка проінформувало, що відповідно до документу Доопрацювання АС Є-Казна щодо електронного адміністрування ПДВ, специфікації взаємодії з системами автоматизації Державної фіскальної служби успішно переданим вважається пакет, який отримав відповідь від системи Казначейства зі статусом NEW в полі квитанції. Всі пакети коригуючих реєстрів з типом 8, передані 18.01.2016, отримали квитанцію зі статусом NEW, що зафіксовано в журналі передачі пакетів інформаційної системи ДФС, що підтверджується листом товариства з обмеженою відповідальністю Програміка від 25.01.2016 № 02-15/2.
З огляду на вказане, суд вважає, що ДКС України, як сторона по справі та суб'єкт владних повноважень, не надала суду належних та допустимих доказів в підтвердження факту неотримання нею коригуючих реєстрів, направлених ДФС України 18.01.2016 року.
Відповідно до пункту 9 Порядку № 569, наступною дією після отримання коригуючих реєстрів, є зменшення Казначейством залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомлення про це ДФС України.
Отже, ДКС України не вчинила передбачених пункту 9 Порядку № 569 необхідних дій, що свідчить про протиправну бездіяльність Державної казначейської служби України відносно позивача щодо не проведення зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 гривень, та не повідомлення про це ОСОБА_5 фіскальну службу України.
Таким чином, з метою захисту та відновлення порушених інтересів позивача щодо погашення заборгованості з різниці в тарифах на водопостачання та водовідведення за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України Про ОСОБА_5 бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, суд дійшов висновку зобовязати ОСОБА_5 казначейську службу України зменшити залишок узгоджених податкових зобовязань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 та повідомити про це ОСОБА_5 фіскальну службу України.
Щодо змісту заявлених позовних вимог, то суд, розглянувши їх з врахуванням обставин цієї адміністративної справи, не погоджується із обраними позивачем способами захисту порушених його прав та інтересів як платника податку на додану вартість, та вважає за необхідне згідно частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України з метою повного їх захисту, вийти за межі позовних вимог, з огляду на таке.
Як уже було зазначено судом вище, електронне адміністрування податку на додану вартість передбачає систему послідовних дій, які зобовязані вчинити ОСОБА_5 казначейська служба України та ОСОБА_5 фіскальна служба України. При цьому, вчинення кожної наступної дії можливе лише за умови повного виконання попередньої процедурної дії компетентним органом державної влади. Суд встановив, що ДКС України не зменшила залишок узгоджених податкових зобовязань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 гривень, та не повідомив про це ОСОБА_5 фіскальну службу України. Не виконавши дану дію, ДКС України унеможливила виконання ДФС України наступних дій, передбачених п. 9 Порядку № 569, а саме: обовязку ДФС України не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, ДФС України збільшити суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.
В свою чергу, виходячи із змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність ДФС України щодо не зарахування на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів за рахунок субвенцій з державного бюджету в сумі 984 004, 21 гривень. Однак, суд вважає, що вказана позовна вимога не може бути задоволена в повному обсязі, оскільки, як вже було зазначено вище, ДФС України допущено бездіяльність щодо надання Казначейству коригуючих реєстрів залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, а ДКС України щодо зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України.
Щодо іншої позовної вимоги про зобовязання ДФС України врахувати в поповнення електронного рахунку позивача проведені розрахунки в сумі 984 004, 21 гривень з погашення заборгованості з різниці в тарифах на водопостачання та водовідведення за рахунок субвенцій з державного бюджету в рахунок погашення заборгованості з податку, згідно договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375, то суд звертає увагу на таке.
Як зазначено судом вище, зарахування на електронні рахунки в органах казначейства постачальників комунальних послуг сум субвенцій з державного бюджету, проводиться тільки після здійснення всіх адміністративних процедур, передбачених пунктом 9 Порядку № 569. При цьому, суд наголошує на тому, що з огляду на зміст норм статті 191 Податкового кодексу України та пункту 4 Положення про ОСОБА_5 фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236, здійснення вказаного зарахування на електронні рахунки платників належить до виключної компетенції Державної фіскальної служби України. З огляду на вказане, суд встановивши, що ДФС України не отримано від Державної казначейської служби інформації в підтвердження вчинення Казначейством дії по зменшенню залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не вправі зобовязувати ОСОБА_5 фіскальну службу України здійснити поповнення електронного рахунка позивача на суму субвенцій з державного бюджету в рахунок погашення заборгованості з податку, згідно договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375.
З огляду на положення статтей 2, 6, 162 Кодексу адміністративного судочинства України щодо завдань та компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до виключної компетенції цього органу державної влади. При цьому, суд вказує на те, що в адміністративному суді підлягає захисту конкретне порушене право позивача.
Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Також судом враховано розяснення, викладені в пункті 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невчасного надання ОСОБА_5 казначейській службі України коригуючих реєстрів у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, та визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не проведення зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 гривень, та повідомити про це ОСОБА_5 фіскальну службу України. Також, суд вважає за необхідне зобовязати ОСОБА_5 казначейську службу України зменшити залишок узгоджених податкових зобовязань платника податку - Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 гривень, та повідомити про це ОСОБА_5 фіскальну службу України.
Отже, в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.
Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи дане положення, суд присуджує на користь Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства 1378 гривень судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України у рівних частинах по 689 гривень з кожного відповідача.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невчасного надання ОСОБА_5 казначейській службі України коригуючих реєстрів у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, з погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги, що надають населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.
Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не проведення зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань платника податку Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 гривень, та повідомити про це ОСОБА_5 фіскальну службу України.
Зобовязати ОСОБА_5 казначейську службу України зменшити залишок узгоджених податкових зобовязань платника податку Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується ОСОБА_5 казначейською службою України, в розмірі 984 004, 21 гривень, та повідомити про це ОСОБА_5 фіскальну службу України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (код 03361626) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (код 39292197) сплачений судовий збір в розмірі 689 (шістсот вісімдесят девять) гривень.
Стягнути на користь Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (код 03361626) за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (код 37567646) сплачений судовий збір в розмірі 689 (шістсот вісімдесят девять) гривень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Остап'юк С.В.

Суддя Черепій П.М.

Суддя Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 13.06.2016.