Справа № 823/507/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року справа № 823/507/16

15 год. 59 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

позивача - не прибув,

представника відповідача - Коваленко А.П. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування частини рішення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач) про:

скасування наказу т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області від 21.04.2016 №700 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Драбівського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП" в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани;

стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1грн.

Позов мотивований тим, що відповідач притягнув позивача до відповідальності за відсутності факту вчинення дисциплінарного проступку. Тому просив задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що оскаржуване рішення прийняте за порушення службової дисципліни, що виразилось у складанні протоколу про адміністративне правопорушення при наявності в діях особи ознак злочину. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі у їх взаємозв'язку та логічній послідовності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що позивач з 07.11.2015 проходить службу в територіальному органі Національної поліції на посаді інспектора Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

21.04.2016 відповідач прийняв оскаржуваний наказ №700 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Драбівського відділення поліції Золотоніського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області", пунктом 1 якого позивачу оголосив догану за порушення п.2.7. Інструкції щодо порядку взаємодії управлінь (відділів) у справах сім'ї, молоді та спорту, служб у справах дітей та відповідних підрозділів ОВС України з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї. Також притягнуто до дисциплінарної відповідальності інших посадових осіб вказаного органу.

Суд звернув увагу, що підставою прийняття оскаржуваного наказу в частині застосування до позивача став висновок службового розслідування (складений, погоджений та затверджений 18.04.2016), в якому зазначено, що позивач склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 при наявності в його діях ознак злочину, у зв'язку з чим позивач заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Підставою заходів службового розслідування став наказ відповідача від 07.04.2016 №606 про призначення та проведення службового розслідування, прийнятий у зв'язку з вказівкою заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури О.Кириченка від 02.03.2016 №127-271 вих.16 про усунення порушень вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, допущених працівниками Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області під час складання протоколів про адміністративне затримання осіб та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Надаючи оцінку вказаним обставинам з точки зору дотримання законодавчих підстав та встановленої процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності суд врахував таке.

Спірні відносини регулюються Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 №230 (далі - Інструкція №230), Інструкцією щодо порядку взаємодії структурних підрозділів, відповідальних за реалізацію державної політики щодо попередження насильства в сім'ї, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї, затвердженою спільним наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту, Міністерства внутрішніх справ України від 7 вересня 2009 року №3131/386 (далі - Інструкція №3131/386), Положенням про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.11.2010 №550 (далі - Положення №550) та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У разі вчинення протиправних діянь згідно з ч.1 ст.19 Закону №580-VIII поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Ч.2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Тому суд дійшов висновку, що підлягають застосуванню діючі станом на момент прийняття оскаржуваного наказу та судового розгляду спору нормативно-правові акти, які регулюють діяльність працівників органів внутрішніх страв, у т.ч. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ у питаннях дотримання дисципліни поліцейськими. Згідно з преамбулою цього статуту він визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до пунктів 1,2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, якою згідно з абз.1 ст.1 Дисциплінарного статуту є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення передбачений ст.14 Дисциплінарного статуту, яка визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

З метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин відповідно до п.1.2. Інструкції №230 призначається службове розслідування.

Передумовою спірних відносин стало повідомлення від 08.12.2015 телефонним зв'язком від ОСОБА_5 до чергової частини Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про те, що за місцем проживання її син ОСОБА_3 вчиняє сімейну сварку.

У висновку службового розслідування зазначено, що під час виїзду слідчо-оперативної групи за вказаним викликом встановлено, що 08.12.2015 об 11год. 00хв. за адресою: АДРЕСА_1,- ОСОБА_3 вчинив сварку з матір'ю (ОСОБА_5), під час якої висловлював образи та погрози на її адресу, штовхав та винягав із дому, вчинив насильство в сім'ї.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що у складі оперативної групи взяло участь дві особи: позивач та інший інспектор.

Згідно з письмовими поясненнями, відібраними позивачем під час з'ясування заявлених обставин у ОСОБА_5, записаними позивачем власноручно з її слів, син скаржниці ОСОБА_3 влаштовує сімейні сварки, здійснює стосовно неї психічне, матеріальне та фізичне насильство. З письмових показів її дочки ОСОБА_7, записаними позивачем з її слів, вбачається, що ОСОБА_3 вчиняє сімейне насильство, яке виражається нецензурною лексикою, влаштуванням штовханини, виселенням з дому. Письмовими поясненнями ОСОБА_3, відібраними позивачем, підтверджуються вищенаведені факти.

Суд звернув увагу, що записані позивачем зі слів скаржниці пояснення містять прохання притягнути сина скаржниці до адміністративної відповідальності. Оскільки докази наявності юридичної освіти у неї відсутності, зважаючи, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, уповноважена особа правоохоронного державного органу повинна була професійно оцінити такі клопотання.

Однак, позивач на підставі вищевказаних відібраних пояснень склав відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2015 серії ЧК №022972 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень). Наступного дня Драбівський районний суд Черкаської області постановою від 09.12.2015 у справі №692/1359/15-п відмовив у притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки під час судового розгляду з'ясовано наявність у ОСОБА_5 фізичних ушкоджень, отриманих під час сварки з ОСОБА_3 У письмових поясненнях вона також зазначила, що її син наніс їй два удари кулаком по руці, а її доньку ОСОБА_8 він вдарив тричі, внаслідок чого у них залишились синці, і що про вказані обставини вони повідомляли позивача своєчасно.

Вказане судове рішення не оскаржене та набуло законної сили. Отже судовим рішенням доведено незаконність прийнятого позивачем рішення.

Порівнюючи дані пояснень вищевказаних осіб, які отримані позивачем під час виконання службового завдання, та надані скаржниками суду, суд звернув увагу, що позивач не уточнив під час виїзду в чому полягало насильство, про яке стверджували скаржники, не запропонував пройти їм освідування на предмет наявності тілесних ушкоджень, проходження медичного обстеження для визначення ступеня тяжкості цих ушкоджень, як це передбачено пунктом 9.7. розділу 9 Положення №550, не уточнював наявність або відсутність фактів погроз. Отже надане завдання під час виїзду позивач виконав неналежно, що призвело до бездіяльності відносно розслідування кримінально караного порушення.

Абзацом шостим ч.1 ст.6 Закону України від 15.11.2001 №2789-ІІІ «Про попередження насильства в сім'ї» (далі - Закон №2789-ІІІ) передбачено, що уповноважені підрозділи органів Національної поліції приймають та розглядають у межах своїх повноважень, визначених законом, заяви і повідомлення про насильство в сім'ї або про реальну загрозу його вчинення.

Фізичним насильством у сім'ї на підставі абз. ст.1 Закону №2789-ІІІ визнається умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності.

Відповідно до абз.6 п.2.7. Інструкції №3131/386 органи внутрішніх справ у разі встановлення в діях особи, яка вчинила насильство в сім'ї, ознак злочину, приймають рішення відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, а у випадку встановлення ознак адміністративного правопорушення - відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отримані позивачем пояснення вищевказаних осіб свідчать про можливі фізичні ушкодження під час штовханини, а зазначення інформації про різні види насильства викликає необхідність у її належній перевірці, у т.ч. якісному відібранні пояснень скаржників для правильної оцінки складу адміністративного чи кримінального правопорушення.

Під час кваліфікації вищевказаних діянь, як адміністративного правопорушення, позивач не вчинив дій, направлених на з'ясування повної інформації щодо заявлених подій, що призвело до неповного розгляду та вирішення скарги вищевказаної заявниці, та до бездіяльності державного органу з приводу встановлення події можливого вчинення кримінально караного діяння та невиконання основних завдань органу поліції.

Нанесення тілесних ушкоджень відповідно до Кримінального кодексу України є злочином, що кваліфікується залежно від встановленого ступеня їх тяжкості та передбачає обов'язкове внесення слідчим або прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ст.214 Кримінального процесуального кодексу України. Тому під час отримання пояснень позивач повинен був з'ясувати наявність або відсутність відповідних фактів задля подальшого повідомлення уповноважених осіб правоохоронного органу щодо необхідності вжиття заходів, передбачених законом.

Суд врахував, що інспектор на підставі вимог розділу 9 Положення №550, серед іншого зобов'язаний:

знати законодавство, що регламентує діяльність служби дільничних інспекторів, питання організації охорони громадського порядку та громадської безпеки, боротьби зі злочинністю, а також керуватися ними у повсякденній діяльності;

знати порядок огляду місця події, виявлення, закріплення та вилучення слідів злочину та інших речових доказів, дії дільничного інспектора міліції на місці вчинення злочину, а також оформлення процесуальних документів;

попереджувати, виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати в межах своїх повноважень провадження у справах про адміністративні правопорушення;

проводити профілактично-роз'яснювальну роботу серед населення з метою формування у свідомості громадян, особливо молоді, правової культури, негативного ставлення до суспільно небезпечних явищ;

при виявленні на території адміністративної дільниці інших порушень, реагування на які не належить до компетенції органів внутрішніх справ, інформувати про це органи державної влади та місцевого самоврядування;

рекомендувати особам, яким заподіяно тілесні ушкодження, звернутися до органів судово-медичної експертизи для проходження медичного обстеження для визначення ступеня тяжкості цих ушкоджень.

З огляду на вищевикладене позивач не дотримався службових обов'язків, передбачених законом дій для виявлення всіх обставин і наслідків заявленої сімейної сварки, необхідних для належної кваліфікації діянь ОСОБА_3, та передчасно дійшов висновку про наявність у діях наведеної особи складу адміністративного правопорушення, що також підтверджується вищевказаним судовим рішенням.

Отже факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразилось у недотриманні законодавчо встановлених вимог під час виконання службових обов'язків, доведено та підтверджено вищевказаними доказами.

Згідно з абзацом першим з п.5.4 розділу V Інструкції №230 начальник приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, якщо вину особи рядового та начальницького складу повністю доведено.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

На підставі п.3 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Зважаючи на характер і наслідки допущених дій та бездіяльності позивача, суд дійшов висновку, що вид дисциплінарного стягнення відповідає тяжкості допущеного проступку та про правомірність оскаржуваної частини рішення відповідача. Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.04.2016 №700 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Драбівського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП" в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та стягнення моральної шкоди в розмірі 1грн. - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич