Справа № 822/362/15
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Київ К/800/37841/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Ситникова О.Ф.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Хмельницького міського відділу управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови у видачі тимчасового посвідчення громадянина України та паспорта громадянина України протиправними та зобов'язати видати йому тимчасове посвідчення громадянина України та паспорт громадянина України.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначених рішень та прийняття нового - про задоволення позовних вимог.

Відповідач не скористався своїм правом, як сторони у справі та не надіслав заперечення на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що за фактом незаконного виготовлення підробленого документу, та збут завідомо підробленого офіційного документу за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України, порушено кримінальну справу №19/3291, до якої в якості речового доказу долучено паспорт громадянина України (ОСОБА_4) серії НОМЕР_1, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28 квітня 2000 року, який відповідно до висновку спеціаліста є підробленим. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 16 травня 2012 року у справі №1/2218/51/2012, що набрав законної сили 30 серпня 2012 року, особу, яка видає себе за ОСОБА_4, визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України (в редакції Закону на час вчинення злочину) та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На звернення позивача про повернення вказаного паспорту, Хмельницьким міським відділом УМВС України в Хмельницькій області повідомлено, що паспорт є речовим доказом по кримінальній справі №19/3291, а тому повернути його для вільного користування не є можливим.

4 грудня 2014 року на звернення позивача до Хмельницького міського відділу управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області із заявою про видачу тимчасового посвідчення особи громадянина України надана відповідь, що підстав для видачі тимчасового посвідчення особи громадянина України немає, оскільки відсутній факт викрадення або втрати паспорта громадянина України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем доведена правомірність дій щодо відмови у видачі тимчасового посвідчення громадянина України та паспорта громадянина України. В той же час, позовні вимоги позивача не є обґрунтованими, не підтверджені належними доказами, не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками судів з огляду на таке.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-III, документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України та тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно із пунктами 1, 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Пунктом 23 вказаного Положення визначено, що забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Згідно пункту 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року №320, паспорт громадянина України видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №320, обмін паспорта здійснюється в разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; установлення розбіжностей у записах; непридатності паспорта для користування.

За змістом пункту 4.2 Порядку №320 обмін паспорта здійснюється у зв'язку з його непридатністю для користування, зокрема, у випадках відсутності або пошкодження фотокартки, псування записів про прізвище, ім'я та по батькові, дату або місце народження.

З огляду на те, що паспорт громадянина України (ОСОБА_4) серії НОМЕР_1, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28 квітня 2000 року, визнано речовим доказом та долучено до кримінальної справи №19/3291, як речовий доказ, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для обміну паспорта, оскільки він не є утраченим, викраденим або зіпсованим. Отже, висновок судів про правомірність дій відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України є правильним.

Розділ VІ Порядку №320 регулює видачу паспортів замість утрачених або викрадених, так територіальний підрозділ на підставі заяви про втрату або викрадення паспорта видає громадянину тимчасове посвідчення громадянина України, що підтверджує особу останнього.

Згідно пункту 7.1 Порядку №320 для оформлення тимчасового посвідчення особа подає: одну фотокартку розміром 3,5 х 4,5 см; документ, що посвідчує особу, яка втратила паспорт.

З системного аналізу зазначених положень, випливає, що тимчасове посвідчення оформляється і видається особі, яка втратила паспорт. Оскільки паспорт громадянина України НОМЕР_1, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28 квітня 2000 року не втрачений, то суди дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови у видачі тимчасового посвідчення громадянина України.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки висновки судів є правильними та обґрунтованими, відповідають нормам матеріального і процесуального права, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

О.Ф. Ситников

Ю.К. Черпак