Справа № 820/1019/16
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 р.Справа № 820/1019/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача Фадєєва О.П.

представника відповідача Медведчикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету радіоелектроніки на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2016р. по справі № 820/1019/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Хазар" ЛТД

до Харківського національного університету радіоелектроніки

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

02.03.2016 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ХАЗАР" ЛТД, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського національного університету радіоелектроніки, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправними дії Харківського національного університету радіоелектроніки щодо надання неповної інформації у відповіді від 17.02.2016р. вих. №04/27-490 на інформаційний запит Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ХАЗАР" ЛТД № б/н від 10.02.2016р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що відповідно до ст. 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" він є запитувачем інформації та має право у порядку, визначеному Законом, одержувати публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розрядників публічної інформації, яким є відповідач. На запит позивач про доступ до публічної інформації відповідь відповідачем надана не була, а тому позивач вважає своє право про доступ до публічної інформації порушеним та звернувся до суду за його захистом.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ХАЗАР" ЛТД до Харківського національного університету радіоелектроніки про визнання дій протиправними - задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Харківського національного університету радіоелектроніки щодо надання неповної інформації у відповіді від 17.02.2016р. вих. №04/27-490 на інформаційний запит Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ХАЗАР" ЛТД № б/н від 10.02.2016р.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Хазар» ЛТД на адресу відповідача, Харківського національного університету радіоелектроніки, надано запит щодо надання публічної інформації вих.№5 від 14.01.2016 року, в якому просив повідомити:

за якою групою кваліфікаційних критеріїв проводилась оцінка, склад комітету, що проводив розгляд та оцінку, порядок голосування;

з яким суб'єктом підприємницької діяльності укладено договір на постачання продуктів харчування, за якими цінами;

на підставі чого нам не надано відповідь на лист, що потребував нагального вирішення задля ефективного використання бюджетних коштів.

На вказаний запит позивачем отримано лист від 19.01.2016 року №04/27-293, у якому відповідач повідомив, що у поточному році університетом ще не укладались договори на постачання продуктів харчування.

Позивачем 10.02.2016 року надано запит вх.№01/27-197 від 11.02.2016 року про надання публічної інформації, в якому позивач просив надати копії договорів разом з усіма додатками (копії додаткових угод, копії специфікацій та додатки, що відносяться до договорів), на підставі яких здійснюється постачання продуктів харчування до університету з 01.01.2016 року по сьогоднішній день, а також просив повторно повідомити, за якою групою кваліфікаційних критеріїв проводилась оцінка пропозицій про постачання продуктів харчування до університету, склад комітету, що проводив розгляд та оцінку пропозицій, порядок голосування, з яким суб'єктом підприємницької діяльності укладено договір на постачання продуктів харчування, за якими цінами.

Відповідачем листом №04/27-490 від 17.02.2016 року надано відповідь на інформаційний запит про доступ до публічної інформації, яким позивачу надіслано пакет документів на 168 (ста шестидесяти восьми) сторінках.

У судовому засіданні судом першої інстанції долучено до матеріалів справи копію договору постачання №6/ст. від 10.02.2016 року з додатками, укладений між відповідачем та ТОВ «Золотий Урожай Харків».

Запитувана у запиті від 10.02.2016 року публічна інформація була наявна у суб'єкта владних повноважень станом на момент надання відповіді від 17.02.2016 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані допустимі та належні докази, які свідчать про протиправність дій Харківського національного університету радіоелектроніки щодо надання неповної інформації у відповіді від 17.02.2016р. вих. №04/27-490 на інформаційний запит Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ХАЗАР" ЛТД № б/н від 10.02.2016р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію", інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація визначається як відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, публічна інформація розглядається у двох аспектах: відомості - отримані або створені у процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; відомості, які знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Отже, Закон України "Про доступ до публічної інформації" гарантує кожній особі її право у відкритості, доступності інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, шляхом вільного її отримання (зокрема, через запит на інформацію) для забезпечення своїх потреб і законних інтересів.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (ст.3 Закону).

При цьому розпорядники інформації визначені у статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", якими визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

З положень ст. 1 Закону України "Про вищу освіту" вбачається, що вищий навчальний заклад - освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність; вищий навчальний заклад приватної форми власності - вищий навчальний заклад, заснований на приватній власності і підпорядкований власнику (власникам).

Виходячи з вищевикладених норм, слід зазначити, що той факт, чи виступає відповідач як суб'єкт владних повноважень, не може бути визначальним при вирішенні питання щодо віднесення його до суб'єктів, є розпорядниками інформації, визначеними у статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 21 вищевказаного Закону України власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) може делегувати свої повноваження керівникові або вищому колегіальному органу громадського самоврядування вищого навчального закладу.

Безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник - ректор (ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про вищу освіту").

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідач є розпорядником публічної інформації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов'язані мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.

Згідно ч. 1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на інформаційний запит від 10.02.2016 року (вх. 11.02.2016 року) надана позивачеві 17.02.2016 року, тобто з дотриманням вищенаведених вимог закону.

Водночас, частина запитуваної інформації у запиті від 10.02.2016 року з пакетом документів на 168 аркушах (відповідь від 17.02.2016 року), а саме копія договору про постачання з додатками, позивачу не надана.

Відповідно до приписів ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем надані допустимі та належні докази, які свідчать про протиправність дій Харківського національного університету радіоелектроніки щодо надання неповної інформації у відповіді від 17.02.2016р. вих. №04/27-490 на інформаційний запит Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ХАЗАР" ЛТД № б/н від 10.02.2016р.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2016 року по справі № 820/1019/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету радіоелектроніки залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2016р. по справі № 820/1019/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 10.06.2016 р.