Справа № 805/4767/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року справа №805/4767/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Томах О.О., за участю представника апелянта Пожидаєвої О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі № 805/4767/15-а за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.06.2015 року № 23/12905,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.10.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просив суд: скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 05.06.2015 року № 23/12905, яким визначено ОСОБА_3 суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі № 805/4767/15-а адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 05 червня 2015 року № 23/12905, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ст.ст. 58, 267 Податкового кодексу України та зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 05.06.2015 року № 23/12905 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у сумі 25 000,00 грн. прийнято у відповідності з діючим законодавством.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено.

05.06.2015 року Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області прийняла податкове повідомлення - рішення № 23/12905, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25 000,00 грн. (а.с. 8).

Підставою визначення суми зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб стала інформація від 14.03.2015 року за вих. № 9-12/11к-6313, отримана податковим органом з Центру НППВАЗ з обслуговування міст Краматорська та Дружківки при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області, згідно якої надано список легкових автомобілів, які використовувались до 5 років з об'ємами двигунів ТЗ понад 3000 см.куб. В додатку під № 99 зазначено за позивачем транспортний засіб NISSAN 2010 року випуску з об'ємом двигуна 3696 см. куб., зареєстрованого 09.04.2014 року. Лист з цією інформацією зареєстрований відповідачем 25.03.2015 року за вхідним номером № 6120/10 (а.с. 24-26).

Згідно довідки від 11.09.2015 року за вих. № 9-12/11к-7080 Центру НППВАЗ з обслуговування міст Краматорська та Дружківки при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області повідомлено, що транспортний засіб марка NISSAN 370Z 2010 року випуску з об'ємом двигуна 3696 см. куб. виготовлено у 2010 році, ввезено на митну територію України та вперше зареєстровано 08.11.2011 року (а.с.9).

Листом від 14 вересня 2015 року позивач звернувся на адресу відповідача з питанням про правомірність нарахування податкового зобов'язання (а.с.10).

Листом від 08.10.2015 року за вих. № 4122/10/05-15-17-05 відповідач надав відповідь щодо нарахування податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн. У вказаному листі відповідач зазначив, що, враховуючи дату першої реєстрації в Україні - 08.11.2011 року, ОСОБА_3 є платником транспортного податку в 2015 році (а.с.11).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Спірним у справі є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення № 23/12905 від 05.06.2015 про визначення суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн. щодо легкового автомобіля з роком випуску 2010, оскільки у даній справі саме дата випуску автомобіля стала основним мотивом для заявлення адміністративного позову.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписи пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Отже, ПК України визначено об'єкти оподаткування транспортним податком: 1) легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років; 2) мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За положеннями п.п.14.1.251 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, транспортні засоби, що використовувалися, це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 ПК України закріплено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України 01.01.2015 року, власники транспортних засобів віком до 5 років та об'ємом більше 3000 куб.см є платниками транспортного податку.

При цьому вказана норма є чинною, Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року N 71-VIII неконституційним визнано не було.

Підпунктом 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), визначено: власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Отже, з наведеного вбачається, що датою початку використання (введення в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та/або ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами й дають право на експлуатацію цих транспортних засобів на постійній основі.

Таким чином, автомобіль засіб NISSAN 2010 року випуску з об'ємом двигуна 3696 см. куб., який ввезено на митну територію України та вперше зареєстровано 08.11.2011 року, згідно п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач в такому разі є платником вказаного податку. Тому, приймаючи 05.06.2015 року податкове повідомлення-рішення № 23/12905, Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області діяла на підставі та в межах повноважень визначених діючим законодавством.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип треба розуміти так, що дія закону починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 9 лютого 1999 року).

Водночас, відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. При цьому обов'язок із сплати транспортного податку покладено на його платників починаючи із 2015 року (рік набрання чинності Законом).

Тому, законодавець, визначаючи об'єкт оподаткування транспортним податком, передбачив, що ознаками такого є дата реєстрації автомобіля та об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Отже, обов'язок сплачувати транспортний податок покладено на позивача після набрання чинності Законом № 71-VІІІ, та не поширено такий на період до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2015.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що Закон № 71-VІІІ не визнаний неконституційним, тому підлягає застосуванню. Крім того, саме цей закон прийнятий пізніше у часі за норми статті 4 ПК України, тому при подоланні колізій положень нормативно-правового(их) акту(ів) рівної юридичної сили слід надавати перевагу тому, що прийнятий пізніше, тобто, Закону № 71-VІІІ.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. відповідає положенням Податкового кодексу України та є правомірним.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слід відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі № 805/4767/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.06.2015 року № 23/12905 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 10 червня 2016 року.

Головуючий суддя Г.М.Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко