Справа № 813/1506/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року № 813/1506/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановив:

Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області області (далі Дрогобицька ОДПІ) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФО-П ОСОБА_1І.), в якому просить суд стягнути податковий борг у сумі 163901,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує заборгованість внаслідок несплати податкових зобовязань з податку на додану вартість та з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 163901,50 грн. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 24.05.2016 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання ухвали подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. У зазначений в ухвалі строк заперечень на адміністративний позов або заяви про визнання позову не подав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступне.

ФО-П ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.04.2016.

Відповідно до довідки від 23.06.2010 № 7357 ФО-П ОСОБА_1 перебуває на обліку платника податків у ДПІ у Дрогобицькому районі з 23.06.2010 за № 70416.

Податковий борг відповідача відповідно до довідки Дрогобицької ОДПІ від 27.04.2016 року № 3193/2300 та облікової картки платника податку станом на 27.07.2016 становить 163901,50 грн, у тому числі:

1) єдиний податок з доходів фізичних осіб у сумі 12679,00 грн (10007,0 грн податкові зобовязання, 2672,0 грн штрафні санкції, 0 грн пеня);

2) податок на додану вартість в сумі 151222,50 грн (130985,00 грн податкові зобовязання, 32916,50 грн штрафні санкції, 0 грн пеня).

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у ФО-П ОСОБА_1 з єдиного податку з доходів фізичних осіб складають податкові зобовязання, нараховані Дрогобицькою ОДПІ у звязку з порушенням податкового законодавства згідно податкового повідомлення рішення форми "Р" від 24.05.2012 № НОМЕР_1, згідно з яким на підставі акту перевірки від 16.05.2012 № 110/17-20/НОМЕР_2, відповідачу збільшено суму грошового зобовязання на суму 12679,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у ФО-П ОСОБА_1 по податку на додану вартість складають податкові зобовязання, нараховані Дрогобицькою ОДПІ у звязку з порушенням податкового законодавства згідно податкового повідомлення рішення форми "Р" від 24.05.2012 № НОМЕР_3, згідно з яким на підставі акту перевірки від 16.05.2012 № 110/17-20/НОМЕР_2, відповідачу збільшено суму грошового зобовязання на суму 151222,50 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем грошових зобов'язань Дрогобицька ОДПІ виставила ФО-П ОСОБА_1 податкову вимогу форми Ф від 09.08.2012 № 449 на суму 167807,34 грн, яку вручено платникові податків.

Докази, які б підтверджували, що згадані податкова вимога та податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржувались у справі відсутні, відповідно, визначені у них зобов'язання є узгодженими.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з ст. 87 цього ж Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим же Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 163901,50 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 163901,50 грн є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 35, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, 82126, Львівська область, Дрогобицький район, с. Нагуєвичі, вул. І.Франка, 33) на користь Державного бюджету України заборгованість в сумі 151222,50 (сто пятдесят одна тисяча двісті двадцять дві) гривні 50 копійок.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, 82126, Львівська область, Дрогобицький район, с. Нагуєвичі, вул. І.Франка, 33) на користь місцевого бюджету Нагуєвицької сільської ради заборгованість в сумі 12679 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят девять) гривень 00 копійок.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.