Справа № 815/6438/15
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6438/15

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представників позивача Щелованової К.С. та Янєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАСТ-Гарантія"" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року приватне акціонерне товариство «Срахова компанія «ТАСТ-Гарантія» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.10.2015 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем було проведено перевірку податкової звітності з плати за землю (земельний податок) за податкові періоди 2014, 2015 роки, за результатами якої встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з плати за землю протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, однак позивач не погоджується з такими висновками та вважає їх незаконними, а тому податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідками перевірки підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № та № від 01.10 2015 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ПрАТ «Срахова компанія «ТАСТ-Гарантія» було зареєстровано 05.11.1998 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, , знаходиться на обліку платників податків у ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Підприємством було подано до ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкові декларації з плати за землю (земельний податок): за 2014 рік № від 09.02.2014 року, згідно якої задекларована щомісячна сума податкового зобов'язання складає 13119,42 грн.; за 2015 рік № від 31.01.2015 року згідно якої задекларована щомісячна сума податкового зобов'язання складає 16386,17 грн.

17.08.2015 року головним державним ревізором-інспектором відділу місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області Діденко А.Є. проведено камеральну перевірку податкової звітності ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» з плати за землю (земельний податок) за податкові періоди 2014, 2015 роки.

За результатами перевірки складено акт № 5981/15-3/13915014 від 17.08.2015 року, в якому відображено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з плати за землю протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України та визначено суму штрафних санкцій за відповідне прострочення, зокрема по періодах:

- червень 2014 року у розмірі 13 119,40 грн. на 127 днів (з 31.07.2014 року по 04.12.2014 року) - штрафні санкції у розмірі 20 % у сумі 2623,88 грн.;

- липень 2014 року: у розмірі 15,25 грн. на 95 днів (з 01.09.2014 року по 04.12.2014 року - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 3,05 грн., у розмірі 530,00 грн. на 95 днів (з 01.09.2014 року по 04.12.2014 року - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 106,00 грн., у розмірі 2 786,40 грн. на 95 днів (з 01.09.2014 року по 04.12.2014 року - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 557,28 грн., у розмірі 4 692,50 грн. на 95 днів (з 01.09.2014 року по 04.12.2014 року - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 938,50 грн., у розмірі 5095,30 грн. на 95 днів (з 01.09.2014 року по 04.12.2014 року - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 1 119,06 грн.;

- січень 2015 року у розмірі 16 315,55 грн. на 65 днів (з 03.03.2015 року по 06.05.2015 року) - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 3 263,11 грн.;

- лютий 2015 року у розмірі 16386,15 грн. на 78 дні (з 01.04.2015 року по 16.06.2015 року) - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 3 277,23 грн.;

- березень 2015 року у розмірі 16386,15 грн. на 43 дні (з 05.05.2015 року по 16.06.2015 року) - штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 3 277,23 грн.;

- квітень 2015 року у розмірі 11197,80 грн. на 15 днів (з 02.06.2015 року по 16.06.2015 року) - штрафні санкції у розмірі 10 % у сумі 1 119,78 грн.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області були прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 01.10.2015 року про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 22933,94 грн. за платежем «земельний податок з юридичних осіб» та № від 01.10.2015 року про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 3022,28 грн. за платежем «земельний податок з юридичних осіб».

Судова колегія не приймає доводи апелянта та погоджується з доводами суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ст. 75 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно вимог п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VІII у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно листа ДФС України від 06.05.2015 р. № 16102/7/99-99-15-02-02-17, останнім були надані наступні роз'яснення пунктом 3 розділу II Прикінцевих положень Закону № 71-VIII встановлюється обмеження щодо проведення всіх видів перевірок контролюючими органами суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік, у тому числі камеральних перевірок декларацій з податку на прибуток таких суб'єктів господарювання.

Згідно листа ДФС України від 26.01.2015 р. № 2097/7/99-99-17-01-01-17 предметом перевірок суб'єктів господарювання з обсягом доходу за попередній календарний рік до 20 млн. грн. та/або діяльність яких не пов'язана з імпортуванням, виробництвом та реалізацією підакцизних товарів, перевірці підлягають (залежно від обраної системи оподаткування) питання повноти нарахування та сплати ПДФО, єдиного соціального внеску, а також відшкодування ПДВ (у разі декларування платником бюджетного відшкодування з ПДВ ) та дотримання законодавства з питань наявності ліцензій.

У листах зазначено, що обмеження права контролюючих органів не розповсюджується на проведення зустрічних звірок відповідно до ст.73.5 ст.73 ПК України, а також на документальні перевірки, які розпочаті до 01.01.2015 року.

Судовою колегією встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» не підпадає під жодну з категорій суб'єктів господарювання, на які не поширюється обмеження на проведення перевірок.

Крім того, згідно декларації з податку на прибуток за 2014 рік дохід позивача становив 797 999,00 грн., тобто обсягом доходу не перевищував 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік.

Також з матеріалів справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідної заявки на проведення перевірки підприємство до ДПІ у Приморському районі м.Одеси не подавало.

Відсутній і дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірки ПрАТ «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» у контролюючого органу як відсутнє і відповідне рішення суду, тобто перевірка проводилася не за вимогами Кримінально-процесуального кодексу України.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом економічної діяльності за КВЕД-2010 ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» є: 65.12 Інші види страхування, крім страхування життя, 6520 Перестрахування, тобто з врахуванням викладеного можна зробити висновок, що позивач не виробляє та не ралізую підакцизні товари.

Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення вимог позивача, оскільки відповідачем незаконно було проведено камеральну перевірку ПрАТ «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» податкової звітності з плати за землю (земельний податок) за податкові періоди 2014, 2015 роки.

Доводи апелянта відносно того, що перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань інспектор проводить у зв'язку із виконанням безпосередньо своїх функціональних обов'язків, передбачених пп.191.1. п.191.1 ст.191 ПК України, є безпідставними оскільки зазначена норма має загальні положення щодо функцій контролюючих органів, крім того перевірка здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України якщо дохід за рік, що передував перевірці, перевищив 20 мільйонів гривень.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що апелянт при проведенні перевірки та прийнятті за її наслідками оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв не в межах своїх провноважень передбачених ПК України, оскільки перевірку було проведено під час встановленої законом заборони щодо проведення такої перевірки.

Статтею 19 Конституції України визанчено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Роз?яснення ДФС, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі, не можуть визначати право ДПІ проводити або не проводити перевірки платників податків, таке право визначено виключно Законом, а саме Податковим Кодексом України

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене судова колегія суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Крім того ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 18.05.2016 року за заявою апелянта було відстрочено Державній податковій інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.4 Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору, що підлягала до сплати в суді першої інстанції становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір сплачується в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2015 року до суду було подано позов майнового характеру, ціна позову становила 25956,22 грн. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, що підлягала до сплати до суду першої інстанції за подачу позовної заяви становила 1218 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання цієї апеляційної скарги має бути сплачено судовий збір в розмірі 110 відсотків ставки, а саме 1339,80 грн.

Враховуючи вищезазначене судова колегія вважає за необхідне стягнути з апелянта судовий збір за подачу апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного на рахунок №1008, одержувач ГУК в Одеській області / Приморський р-н./ 22030101 , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області МФО: 828011 Код ЄДРПОУ суду 34380461, у розмірі 1339,80 грн.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області /65012, м.Одеса, Французький бульвар, 7, / до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок № 1008, отримувач коштів УК у м. Одесі / Приморський р-н/22030101, , банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, Код ЄДРПОУ суду 34380461 несплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1339,80 грн. /одна тисяча триста тридцять дев'ять гривень вісімдесят копійок/.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.06.2016 року

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик