Справа № 2а-4281/11/1512
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Київ К/9991/55900/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Мойсюк М.І., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2012р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання зарахувати до стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університеті ім. І.І. Мечникова відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2012р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2012р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилося ГУПФУ в Одеській області, подало касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Також з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилося УПФУ у Київському районі м. Одеси, подало касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційні скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90 % заробітку судді.

Згідно з пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

В ході розгляду справи судами встановлено, що наказом Одеського апеляційного господарського суду від 28.12.2010р. №169-к, на підставі постанови Верховної Ради України від 02.12.2012р. №2766-VІ, позивача звільнено з посади судді Одеського апеляційного господарського суду з 31.12.2010р. у відставку.

Відповідно до подання голови Одеського апеляційного господарського суду про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 31.12.2010р. №1038 стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання складає 24 роки, 9 місяців і 14 днів, з яких 2 роки 5 місяців і 3 дні - термін навчання у Одеському державного університеті ім. І.І. Мечникова.

06.01.2011р. позивач звернувся до УПФ України у Київському районі м.Одеси із заявою про перехід з пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Згідно розпорядження УПФ України у Київському районі м. Одеси від 10.06.2011р. позивачу з 01.01.2011р. призначено щомісячне довічне грошове утримання судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді 22 роки 4 місяці 10 днів.

До стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університеті ім. І.І. Мечникова не зараховано.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що половина строку навчання позивача за денною формою навчання у Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова зараховується до стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання відповідно до пункту 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційних скарг висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційні скарги слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Одеси від 15.02.2012р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

М.І. Мойсюк

С.С. Пасічник