Справа № 369/1209/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2016 р. м. Київ К/800/28638/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про скасування рішення Гореницької сільської ради від 09.12.2014 №№4/133, 4/123, 4/118, 4115, 4/111, 4/106, 4/86 "Про розгляд заяви (клопотання)" гр. ОСОБА_2; зобов'язати Гореницьку сільську раду провести повторний розгляд заяв (клопотань) ОСОБА_2 від 10.11.2014 №№Д-931/02-12, Д-920/02-12, Д-907/02-12, Д-904/02-12, Д-914/02-12, Д-903/02-12, Д-822/02-12.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю відмов Гореницької сільської ради у наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з мотивів надання дозволу на розробку проекту іншим особам.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 листопада 2014 року ОСОБА_2 в порядку, передбаченому статтями 118, 121 Земельного кодексу України, звернувся до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявами (клопотаннями) №№ Д-931/02-12, Д-920/02-12, Д-904/02-12, Д-914/02-12, Д-903/02-12, Д-882/02-12 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. У поданих заявах позивачем зазначено орієнтовний розмір бажаних земельних ділянок, цільове призначення та додано графічні матеріали.

У грудні 2014 року позивач отримав рішення XXXVI сесії VI скликання Гореницької сільської ради №№ 4/133, 4/123, 4/118, 4/115, 4/111, 4/106, 4/84 від 09 грудня 2014 року, якими ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безкоштовно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в межах села Гореничі у зв'язку з тим, що на зазначену ним в графічних матеріалах земельну ділянку раніше було надано дозвіл на складання проекту землеустрою іншому громадянину.

Вказуючи на протиправність зазначених рішень, ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності оскаржуваних рішень як таких, що прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення XXXVI сесії VI скликання Гореницької сільської ради №№ 4/133, 4/123, 4/118, 4/115, 4/111, 4/106, 4/84 від 09 грудня 2014 року про відмову у надання дозволу на розробку проекту відведення мотивовані тим, що на земельні ділянки надано дозволи на розробку проекту відведення іншим громадянинам.

У той же час, зазначене не є обставиною, з якою положення статті 118 Земельного кодексу України пов'язують наявність підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту відведення.

Відповідно до частини другої статті 19 органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вказаних обставин, позиція судів попередніх інстанцій щодо правомірності оскаржуваних рішень є помилковою, у зв'язку з чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із постановленням нового, про задоволення позову.

Одночасно з викладеним, колегія суддів не вбачає підстав для реалізації наданих суду повноважень щодо постановлення окремої ухвали та встановлення відповідачеві звіту для виконання судового рішення.

Згідно з вимогами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року скасувати.

Позов задовольнити:

визнати протиправними та скасувати рішення Гореницької сільської ради від 09.12.2014 №№4/133, 4/123, 4/118, 4115, 4/111, 4/106, 4/86 "Про розгляд заяви (клопотання)" гр. ОСОБА_2;

зобов'язати Гореницьку сільську раду повторно розглянути заяви (клопотання) ОСОБА_2 від 10.11.2014 №№Д-931/02-12, Д-920/02-12, Д-907/02-12, Д-904/02-12, Д-914/02-12, Д-903/02-12, Д-822/02-12.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 160,79 грн. (сто шістдесят гривень 79 копійок) судових витрат.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: