Справа № 212/9925/15-а (2-а/212/22/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2016 рокусправа № 212/9925/15-а (2-а/212/22/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року у справі №212/9925/15-а (2-а/212/22/16) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу та скасувати рішення Комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу у формі протоколу №9 від 11.06.2015 року, зобовязати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу оновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, нарахування та виплату раніше призначеної пенсії зі зниженням пенсійного віку починаючи з 01.06.2015 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивачу було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.04.2015 року, однак в червні 2015 року, випалу пенсії було зупинено з огляду на те, що відповідно до нової редакції ЗУ «Про пенсійне забезпечення» позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку лише з досягненням 56 років (з 16.11.2019 року). Позивач наголошує, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосовування до спірних відносин норми Закону «Про пенсійне забезпечення» зі змінами на час подання нею заяви про призначення пенсії, оскільки право на пенсію за віком у відповідності до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» позивач набула раніше, ще в 2014 році, із досягненням 55 років, відтак, на думку позивача застосуванню до спірних відносин підлягають норми Закону в редакції станом на 16.11.2014 рік.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 28 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулась з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач зазначає, що з апеляційною скаргою не погоджується в повному обсязі та заперечує проти її задоволення. Зазначає, що з 01.04.2015 року право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право особи, які відповідають вимогам цієї статті щодо умов праці - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. З урахуванням наявного у позивача стажу у відповідних мовах за списком №2 у розмірі 8 років 07 місяців 28 днів, позивач набуде права на призначення пенсії на умовах п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» після досягнення нею 56 років.

Також, від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про здійснення процесуального правонаступництва у справі, в якому він просить здійснити заміну відповідача у справі, а саме: замінити управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу на Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

У відповідності до ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Колегія суддів, порадившись на місці, вирішила клопотання відповідача задовольнити, здійснити заміну сторони у справі, а саме: замінити управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу на Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 квітня 2015 року позивачу було призначено пенсію на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зменшенням пенсійного віку з дня подання заяви про призначення пенсії - 20 квітня 2015 року.

Рішенням Комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу від 11 червня 2015 року позивачу було припинено виплату пенсії з 01.06.2015 року.

Не погодившись з такими діями відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогою зобовязати пенсійний орган поновити виплату пенсії, призначеної 20 квітня 2015 року.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач станом на час призначення пенсії на підставі п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не набула права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відтак, відповідач при прийнятті рішення про припинення пенсії діяв у відповідності до вимог Закону на підставі та в межах власних повноважень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», редакція від 01.04.2015 року, право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього

пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 50 років - по 31 березня 1965 року, включно, - при наявності спеціального стажу роботи за списком №2, цієї статті та загального трудового стажу, визначених абз. 1 цієї статті.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються зі зменшенням пенсійного віку,

встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Як вбачається з матеріалів справи позивач має загальний стаж роботи 24 роки 07 місяців 20 днів, у тому числі стаж роботи на пільгових умовах за списком №2 08 років 07 місяців 28 днів.

Тобто, позивач має не менше половини пільгового трудового стажу роботи за списком №2 08 років 07 місяців 28 днів, вказаний стаж є меншим ніж визначений законом необхідний пільговий стаж, що дає право на вихід на пенсію зі зменшення пенсійного віку зокрема з 20 квітня 2015 року при досягненні особою 51 року. Водночас, вказаний стаж у відповідності до приписів абзацу 5 п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» забезпечує право особи на зменшення пенсійного віку, визначеного ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на 1 рік за кожні 2 роки роботи за умовами праці визначеними списком №2. (60 загальний вік - 4 (8/2) - кількість років пільгового стажу, на які зменшується пенсійний вік =56 зменшений пенсійний вік).

Отже, з огляду на приписи зазначених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач набуде право на призначення пенсій зі зменшенням пенсійного із досягненням 56 років, а саме 16.11.2019 року.

Позивач, вважає, що застосування до нього приписів п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції від 01.04.2015 року є протиправним оскільки право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку вона набула 16.11.2014 року коли досягла 51 року, відтак і застосуванню до неї підлягає норма Закону в редакції станом на 16.11.2014 року.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до приписів ст. 83 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку вказане виключення стосується пенсії за віком, пенсій по інвалідності та пенсій у звязку з втратою годувальника.

Згідно ст. 80 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

У відповідності до ст. 81 вказаного Закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

В свою чергу, рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи з приписів частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсій 20 квітня 2015 року, тобто після змін внесених в ЗУ «Про пенсійне забезпечення», які набули законної сили 01.04.2015 року.

Суд зазначає, що сам по собі факт досягнення особою певного віку, що передбачає право на призначення пенсії, без ініціативного звернення до органу, що здійснює призначення пенсій, не є умовою, яку законодавець відносить до підстав для застосування приписів Закону, в редакції що діяла раніше або призначення пенсії з більш ранньої дати.

Момент досягнення відповідного віку є юридичним фактом, що свідчить про наявність у особи права на пенсію, в свою чергу, момент звернення особи до органу, що здійснює призначення пенсії із наданням відповідних документів є юридичним фактом, що свідчить про виникнення правовідносин в сфері пенсійного забезпечення.

Оскільки позивач не зверталась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку з 16.11.2014 року, вона не реалізувала свого потенційного права, правовідносин між позивачем та пенсійним органом станом на 16.11.2014 року не виникло, відтак у відповідача не виникло й підстав для застосування норми права у відповідній редакції станом на 16.11.2014 року.

Отже, з огляду на викладені обставини, суд зазначає, що в даному випадку, до спірних відносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час звернення особи із заявою про призначення пенсії, а саме станом на 20 квітня 2015 року.

З огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції прийнято постанову у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для вирішення справи по суті позовних вимог, відтак підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст.195, ст.197, 198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна