Справа № 803/343/14
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"08" червня 2016 р. м. Київ К/800/31854/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, першого заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області Пирога А.С. про скасування постанови про накладення штрафу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області № 57/3471 від 23.12.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області № 57/3471 від 23.12.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, на підставі необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених в декларації про початок виконання будівельних робіт згідно наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області № 1126/06-02 від 05.12.2013 проведено позапланову перевірку дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва: «Нове будівництво торгового комплексу на АДРЕСА_1». За результатом проведення перевірки складено акт від 13.12.2013, у якому зафіксовано факт зазначення позивачем недостовірних даних в поданій декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме: у містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки № 280 від 04.10.2012, які видані відділом містобудування та архітектури Рожищенської районної державної адміністрації, замість 2013 року помилково вказано 2012 рік.

На цій підставі 13.12.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

23.12.2013 відповідачем складено спірну у цій справі постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 57/3471 від 23.12.2013, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 109620 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 помилково вказала у декларації про початок виконання будівельних робіт дату містобудівних умова та обмежень забудови земельної ділянки № 280 замість 2013 року 2012 рік.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що при проектуванні будівництва позивачем порушено хронологію вчинення дій, передбачених Порядком розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011, оскільки містобудівні умови та обмеження затверджені 04.10.2013, а згідно уточненої декларації про початок виконання будівельних робіт проектна документація розроблена раніше.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямованість на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до частин 4, 5 статті 26 Закону № 3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

У пункті 1 частини 1 статті 29 Закону № 3038-VI визначено, що основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.

За змістом частини 8 статті 36 цього Закону замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до статті 39-1 Закону № 3038-VI у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за таке правопорушення як виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат. (абзац 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»).

Враховуючи те, що уточнена декларація про початок виконання будівельних робіт не була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, позивач не може нести відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у ній, а тому колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної постанови, проте з інших підстав, викладених судом касаційної інстанції.

Скасувавши рішення місцевого суду, апеляційний суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення незаконного судового рішення.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року - скасувати, залишивши в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: