Справа № 815/7034/15
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 р. Справа № 815/7034/15

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі :

головуючого судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 15.12.2015р. звернувся з позовом до Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області у якому просив : визнати протиправними та скасувати наказ ГУ МВС України в Одеській області №1500о/с від 04 листопада 2015р. в частині його звільнення з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у запас Збройних сил за пунктом 64-г (через скорочення штатів), поновити його на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 06.11.2015р., зобовязати ГУ МВС України в Одеській області розглянути рапорт поданий 03.11.2015р. про звільнення за пунктом 64 з у звязку з переходом на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у звязку із виявленим бажанням проходить службу в поліції, зобовязати розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади у відповідності до пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про національну поліцію у ГУ Національної поліції в Одеській області та видати відповідний наказ, стягнути з ГУ МВС України в Одеській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у відповідності до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його звільнено за відсутності правових підстав і з порушенням вимог законодавства; за відсутності пропозицій щодо подальшого працевлаштування при наявності бажання працювати в Національній поліції, а також наявності рівнозначних штатних одиниць у структурі Національної поліції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України в Одеській області №1500 о/с від 04.11.2015р. в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектору карного розшуку Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з органів внутрішніх справ України у запас Збройних сил за пунктом 64 г (через скорочення штатів).

Поновлено ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 06.11.2015р.

Зобовязано Головне управління МВС України в Одеській області вирішити питання щодо прийняття ОСОБА_3 на службу в органах Національної поліції.

Стягнуто з Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22582,56грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, Головне управління МВС України в Одеській області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 15.04.2016 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 1996 року проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах, та на час звільнення з ОВС займав посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та має звання підполковника міліції.

Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області №1500 о/с від 04.11.2015року підполковника міліції ОСОБА_3 оперуповноваженого сектору карного розшуку Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області звільнено з 06.11.2015року в запас Збройних сил за п.64 Г (через скорочення штатів)(а.с.56).

Вказаний наказ позивач отримав 26.11.2015р., про що свідчить його особистий підпис на витягу з наказу. Крім того, як зазначає позивач, з 06.11.2015 по 26.11.2015 він продовжував працювати та виконував всі функціональні обовязки згідно займаної посади.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міліцію» (чинний на час прийняття оскаржуваного наказу) від 20.12.1990 № 565-XII (далі - Закон № 565) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 18 Закону № 565 порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

Верховною Радою України прийнятий Закон України № 580-VIІI від 02.07.2015 «Про Національну поліцію». Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 07.11.2015, що визначено розділом ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

Таким чином, спірні відносини регулюються Законом України від 02.07.2015 № 580-VIІI «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Так, у відповідності до статті 1 Закону № 580-VІІІ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з п. 8 Положення № 114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема: у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Згідно пп. «г» п. 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Згідно із ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно положень ст. 104 Цивільного кодексу України ліквідація - це така форма припинення діяльності юридичної особи, за якої перестають існувати всі її права та обов'язки без переходу прав та обов'язків у порядку правонаступництва до інших юридичних осіб, тобто є припиненням всіх прав і обов'язків юридичної особи без визначення правонаступника.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580 - VIII (далі - Закон № 580) визначено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, позивача було попереджено про наступне вивільнення з дня опублікування Закону № 580. Ураховуючи, що Закон № 580-VIІI опубліковано у газеті «Голос України» від 06.08.2015 № 141-142, то тримісячний термін з дня опублікування закінчився 06.11.2015.

Відповідно до п.п. 9-10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580 працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Отже, Законом України «Про Національну поліцію» передбачено право осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ (міліції) і відповідають вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, за їх бажанням (згодою) бути прийнятими на службу до поліції.

Тобто, Законом № 580-VІІІ передбачена альтернатива вибору працівниками міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

З аналізу вказаних норм вбачається, що працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI.

Як стверджує позивач, рапорт про звільнення з підстав переведення на роботу в ГУ Національної поліції в Одеській області він написав 03.11.2015, як і всі працівники Суворовського РВ УМВС України в Одеській області, та здав її працівнику відділу кадрового забезпечення Суворовського ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Матеріали справи не містять документальних доказів подання позивачем заяви (рапорту) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з приводу бажання бути прийнятим на службу до поліції на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Із довідок Управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 30 грудня 2015 року №39/1174 та Головного управління Національної поліції України в Одеській області від 16 лютого 2016 року №9/534160210 випливає, що рапорт позивача про звільнення з ОВС України у зв'язку з переходом у встановленому порядку на службу до Національної поліції до відділу кадрового забезпечення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області не надходив та в журналі вхідної кореспонденції не реєструвався, так само як і заява про прийняття на службу до Національної поліції до відділу кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції України в Одеській області не надходила та в журналі вхідної кореспонденції не реєструвалась.

Разом з тим, показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтверджуються обставини написання позивачем та подання ним 03.11.2015р. до відділу кадрів Суворовського РВ МУ ГУ МВС України в Одеській області рапорту щодо звільнення з підстав переведення на роботу в інше міністерство, орган виконавчої влади в звязку з бажанням проходити службу в ГУ Національної поліції в Одеській області разом з іншими працівниками, які в подальшому були зараховані на посади в новоутворений орган.

Доречно зазначити, що на вимогу колегії суду представник відповідача ГУ МВС України в Одеській області не надав докази стосовно того, згідно якого порядку, яким чином і в якому саме журналі реєструвалися рапорти працівників міліції, та чи реєструвалися взагалі, зокрема працівників Суворовського МУ ГУ МВС України в Одеській області, які в подальшому були прийняті на службу до Національної поліції.

Таким чином, на основі пояснень позивача та свідків судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач у встановлений термін виявив згоду на проходження служби в поліції, що, відповідно до пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» є підставою для прийняття його на службу до поліції, за умови, що він відповідає передбаченим цим Законом вимогам.

Наведеним підтверджується, що позивач вчасно скористався наданим йому Законом № 580-VІІІ правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції, що в силу даного Закону вважається наявністю його згоди на проходження служби в поліції.

Однак, із незалежних від позивача причин, його рапорт щодо проходження служби в поліції не надійшов до органу внутрішніх справ, у якому працював позивач, та не був розглянутий у встановленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 N 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" ліквідовані територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України серед яких Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та Суворовський районний відділ Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області. Станом на момент розгляду справи судом вони перебувають в стадії припинення.

Наказом МВС України від 06.11.2015 N 1388 "Про організаційно-штатні питання" скасовано всі штати та скорочено усі посади в органах МВС України в Одеській області.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст.15 Закону України №580 територіальні органи поліції утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру, Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області наразі перебуває в стані припинення, а державна реєстрація Головного управління Національної поліції в Одеській області ( ) проведена тільки 07.11.2015р., тобто на наступний день після звільнення позивача.

Як вбачається з даних ЄДРПОУ Суворовський відділ поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області не є юридичною особою та створений як структурний підрозділ Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Стосовно цього слід зазначити, що на момент видання 06 листопада 2015 року спірного наказу в частині звільнення позивача за п. 64 "г" (через скорочення штату), відповідного Управління Національної поліції, в якому висловив бажання проходити службу позивач, ще не було утворено, що зумовило порушення його права на подання заяви особисто до такого органу поліції з висловленням бажанням проходити службу саме у такому органі поліції, як було зазначено у рапорті від 03 листопада 2015 року.

Вимоги до кандидатів на службу в поліції, передбачені ст.49 Закону України "Про національну поліцію", згідно якої, на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених ч.2 ст. 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов'язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

В силу ст.50 зазначеного Закону громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, з метою визначення стану їхнього здоров'я зобов'язані пройти медичні обстеження, а також перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України. Громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі. Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно-правовими актами.

Обмеження, пов'язані зі службою в поліції визначені ст.61 Закону України "Про національну поліцію".

Позивач до звільнення проходив службу на посаді оперуповновпаженного сектору карного розшуку Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, має звання підполковника міліції. В органах МВС працював більше 19 років, має вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні 19 років 02 місяці 19 днів. Доказів наявності обмежень, пов'язаних зі службою у поліції згідно до ст. 61 Закону України "Про національну поліцію", відповідачами не надано.

Суд вірно зазначив, що у порушення вимог п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 р., з моменту опублікування Закону України "Про національну поліцію" (з 06.08.2015 р.) та до прийняття спірного наказу (06.11.2015 р.) про звільнення позивача за п.64 "г" (через скорочення штату) йому не було запропоновано жодної посади (рівнозначної, вищої чи нижчої) в органах поліції, взагалі не було перевірено можливості його подальшого використання на службі та відповідності вимогам поліцейського у порушення п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 р.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.10.2014 у справі № 21-484а14.

Отже, оскільки відповідачами не виконано зобов'язання по працевлаштуванню позивача, як працівника ліквідованої установи, то трудові гарантії позивача були порушені.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду, що оскаржений позивачем наказ про його звільнення прийнятий передчасно, за відсутності всіх необхідних наведених вище правових підстав, що згідно положень ч.3 ст.2 КАС України надає суду змоги прийти до висновку про його протиправність. Відтак, позовна вимога щодо визнання наказу №1500о/с від 04 листопада 2015р. протиправним та скасування, підлягає задоволенню.

Відповідно до п.24 Положення № 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач відмовлявся від проходження служби в поліції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність відносно права позивача, встановленого вищевказаною юридичною нормою, і воно підлягає поновленню шляхом зобов'язання Головного управління Національної поліції в Одеській області вирішити питання щодо прийняття позивача на службу в поліцію.

Але в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки на думку колегії суддів, обов'язок щодо розгляду питання про прийняття позивача на службу в органах поліції лежить саме на Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, а не на ГУ МВС України в Одеській області, як це зазначив суд в постанові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, надав їм вірну правову оцінку та прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Суворовського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та зобовязання вчинити певні дії змінити.

Абзац четвертий резолютивної частини постанови суду викласти в наступній редакції:

«Зобовязати Головне управління Національної поліції в Одеській області вирішити питання щодо прийняття ОСОБА_3 на службу до Національної поліції України відповідно до пункту 9 розділу ХІ « Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про національну поліцію».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Стягнути з Головного управління МВС України в Одеській області (Код ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №: 1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 535 (пятсот тридцять пять) грн. 92 коп.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді :