Справа № 813/233/16
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року справа № 813/233/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугари М.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.01.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу про порушення податкового законодавства не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. Зазначив, що контролюючий орган при здійсненні перевірки не врахував які саме суми підлягали списанню і, всупереч ст.165 ПК України, сумою, яка підлягає оподаткуванню безпідставно вважає 21 733,01 грн. Також, на думку позивача, банк як податковий агент повинен нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок із суми анульованого (списаного) боргу за ставками, визначеними у п.167.1 ст.167 ПК України, та згідно з підп. «б» п.176.2 ст. 176 ПК України відобразити суму такого доходу у податковому розрахунку за ф.-1ДФ у звітному періоді, в якому такий борг було анульовано.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю, з підстав викладених у письмовому запереченні. Зазначив, що у 2014 р. позивач окрім отриманих доходів, обовязок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримувала ще інші доходи, а саме, додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, в сумі 144886, 70 грн., що підлягає оподаткуванню за ставкою 15%, оскільки сума боргу, прощена кредитором, вважається доходом отриманим платником податку, як додаткове благо. А відтак, позивачем податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 року не подано, податок з доходів фізичних осіб не сплачено, чим порушено підп.49.18.4 п.49.18 ст.49, абзац. «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.179.1ст.179 ПК України.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши подані документи та матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Державною податковою інспекцією у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області на підставі повідомлення від 20.11.2015 р. №9816 та наказу від 20.11.2015 р. №308 проведено позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП- НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб.

В результаті проведеної перевірки складено Акт № 944/1700/НОМЕР_1 від 07.12.2015 року.

Перевіркою ФОП ОСОБА_3 встановлено наступні порушення:

- п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями) неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 р.;

-пп.164.2.176 п.164.2 ст.164, пп.. 168.2.1 п.168.2 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 21 733, 01 грн.

На підставі акту перевірки № 944/1700/НОМЕР_1 від 07.12.2015 року, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.01.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, на загальну суму 27 166, 26 грн., в т.ч. 21 733,01 грн. основного платежу; 5 433,25 грн. штрафних фінансових санкцій.

Згідно листа-повідомлення від 09.04.2014 р. АТ «ОСОБА_4 Аваль» надало відповідь позивачу про те, що за кредитним договором позивачу анульовано (прощено) заборгованість за пенею в розмірі 144 886, 70 грн. Відповідно до вимог Податкового Кодексу України вказана сума анульованого боргового зобовязання буде включена АТ «ОСОБА_4 Аваль» до податкового розрахунку доходу, нарахованого на користь позичальника.

Як вбачається з акта перевірки, згідно з інформацією з ЦБД ДЕФО України та інформації, наданої АТ «ОСОБА_4 Аваль» на письмовий запит ГУ ДФС у Львівській області у 2014 р. ФОП ОСОБА_3 окрім отриманих доходів, обовязок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримувала ще інші доходи, а саме додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності в сумі 144 886,70 грн.

Позивач не погоджуючись із вищевказаним рішенням, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до підп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Як передбачено підп.14.1.47 цього ж пункту, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно ст.164 Податкового кодексу України (в редакції чинні на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення) базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються зокрема дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З врахуванням положень наведеної норми та визначення поняття доходу, суд вважає, що до складу оподаткованого доходу повинна включається лише анульована (прощена) кредитором сума основного боргу, оскільки проценти та пеня не можуть вважатись доходом в розумінні Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи банком за кредитним договором позивачу анульовано (прощено) заборгованість за пенею в розмірі 144 886, 70 грн., а не за основним боргом. Відтак у позивача відсутній обов'язок щодо сплати податку, відображення його у річній податковій декларації.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так як у даній справі оскаржується рішення прийняте відповідачем, субєктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Вищенаведені встановлені судом фактичні обставини справи та норми діючого податкового законодавства вказують на обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати, винесене Державною податковою інспекцією у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області податкове повідомлення-рішення № від 15.01.2016 р.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь ОСОБА_3 (РНОКПП- НОМЕР_1) 551, 20 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13.06.2016 р.

Суддя Братичак У.В.