Справа № 686/4160/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/4160/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

09 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю: секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Роюк Вікторії Юріївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,--ТзДОВ "Завод АДВІС" до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій протиправиними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій протиправиними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,--ТзДОВ "Завод АДВІС в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи з 25.02.1998 року позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", на підставі довідки про заробітну плату № 407 від 23.04.2004 року, за період роботи з 01.01.1981 по 31.12.1985 рік, виданої ТзДВ "Адвіс".

В листопаді 2013 року УПФУ в м.Хмельницькому було проведено зустрічну перевірку достовірності видачі вищезазначеної довідки, в результаті якої виявлено помилки та витребувано нову довідку № 334 від 11.11.2013 року, згідно якої здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 01.01.2004 року. В результаті перерахунку виникла перерплата пенсії в розмірі 24862,65 грн., в зв'язку з чим відповідачем винесено рішення про утримання з позивача переплати пенсії за період з 12.01.2005 року по 31.03.2014 року, в розмірі 20%, починаючи з 01.05.2014 року.

Про прийняте рішення УПФУ у м.Хмельницькому повідомило ОСОБА_4 листом № 9321/03 від 09.04.2014 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення надмірно сплачених сум пенсій передбачено лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, зловживання з його боку (надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації), а оскільки будь-яких зловживань з боку позивача при поданні документів на призначенні пенсії не було, рішення відповідача щодо утримання переплати пенсії є протиправним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

За змістом статей 64, 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі Закон №1788-ХІІ) пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією. Перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Відповідно до статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Частиною першою статті 103 Закону № 1788-XII встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (далі Порядок).

Згідно пункту 3 Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення" у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Таким чином, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи, довідка про заробітну плату № 407 від 23.04.2004 року, за період роботи з 01.01.1981 по 31.12.1985 рік, видана позивачу ТзДВ "Адвіс". Однак, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що позивач знала про недостовірність відомостей, викладених в ній. Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, за подання недостовірних даних про заробітну плату, відповідальність має нести саме страхувальник, а не особа, якій призначено пенсію.

Отже, вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про протиправність дій відповідача щодо утримання переплати пенсії з позивача та зобов'язання повернути останньому утримані кошти, оскільки відповідачем не надано доказів про вчинення позивачем зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати їй сум пенсії.

В силу статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 червня 2016 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.