Справа № 823/185/16
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/185/16 Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України, третя особа - державна екологічна інспекція у Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки у поновленні на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- стягнути з Державної екологічної інспекції України на його користь середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі (посаді) за період з 26.12.2014 до моменту фактичного поновлення 10.03.2015.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2012, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.07.2014 в адміністративній справі № 2а/2370/333/12 апеляційну скарга ОСОБА_2 задоволено частково; постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2012 скасовано; прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції України про визнання наказу та дій незаконними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково; визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №721-О від 30.12.2011 про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Державної екологічної інспекції в Черкаській області; поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Черкаської області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області з 31.12.2011; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.09.2013 позов задоволено: стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_2 середньомісячний заробіток за час затримки у поновленні на роботі у сумі 48 283 грн. 56 коп. та середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 26 187 грн. 69 коп., всього 74471 (сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 25 коп.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2014 позов задоволено частково; стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі з 20.09.2013 по 06.08.2014 включно у сумі 37 808, 47 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 позов задоволено: стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_2 середньомісячний заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 07.08.2014 по 25.12.2014 у розмірі 16 367 грн.

10.03.2015 згідно з наказом Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 10.03.2015 № 57-О ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області з 31.12.2011.

11.03.2015 наказом Державної екологічної інспекції України № 22-О «Про поновлення на посаді» наказано вважати ОСОБА_2 поновленим на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області з 31.12.2011 та приступити до виконання обов'язків на посаді з 11.03.2015.

Колегія суддів звертає увагу, що станом на 11.03.2015 Державна екологічна інспекція України виконала судове рішення у справі № 2а/2370/333/12 в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Черкаській області.

В зв'язку з тим, що середньомісячний заробіток за час затримки в поновленні на роботі позивачу було виплачено по 25.12.2014 ОСОБА_2 02.12.2015 звернувся із заявою до Державної екологічної інспекції у Черкаській області, в якій просив виплатити йому середньомісячний заробіток за час затримки в поновленні на роботі за період з 26.12.2014 по момент фактичного поновлення 10.03.2015.

Листом від 07.12.2015 № 10-40/3684 Державна екологічна інспекція у Черкаській області повідомила про неможливість виконання вимог, вказаних у заяві від 02.12.2015, у зв'язку відсутністю рішення винесеного органом, який розглядає трудовий спір згідно ст. 236 КАС України. Крім того, доказів виплати позивачу середньомісячного заробітку за час затримки в поновленні на роботі за вказаний період суду не надано.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки, середньомісячний заробіток за час затримки в поновленні на роботі ОСОБА_2 було виплачено по 25.12.2014, то позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі настає тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

У п.п. «з» п. 1 Розділу І постанови КМ України «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати» від 08.02.1995 № 100 передбачено, що Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного проголу.

Також, п. 3 Розділу ІІІ передбачає, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяці у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Із вказаних вище постанов Черкаського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили, вбачається, що розмір середньої заробітної плати ОСОБА_2 за останні два календарні місяці складає 3 600, 81 грн.

Час затримки у поновленні на роботі за період з 26.12.2014 до 10.03.2015 з урахуванням розпорядження КМУ від 21.11.2014 № 1084-р становить 50 робочих днів (грудень 2014 - 3 дня, січень 2015 - 19 днів, лютий 2015 - 21 дня, березень 2015 - 7 днів).

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки у поновленні на роботі за період з 26.12.2014 по 10.03.2015 складає: 8 183, 50 грн. (163, 67 грн. х 50 днів), що вірно визначено судом першої інстанції.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем ніби-то пропущено строк звернення до суду з даним позовом, а отже він підлягає залишенню без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Визначаючись щодо строків звернення, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою звернення ОСОБА_2 до суду є стягнення з Державної екологічної інспекції України на його користь середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі (посаді), яке передбачено абзацом 1 ст. 236 КЗпП України.

При цьому, відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»від 24 грудня 1999 року №13 закінчення, строку виплати заробітної плати (ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою його виплати.

Відповідно до абзацу 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 позовну заяву подано в межах строку, передбаченого частиною другою статті 233 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.