Справа № 825/547/16
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Чернігів Справа № 825/547/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Клименок А.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

за участі представника відповідача Коноваленка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.03.2016 звернувся з позовом до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області і просить: визнати неправомірними дії Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області щодо нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з розрахунку 50 відсотків щомісячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік без врахування періоду попередньої служби в органах внутрішніх справ України з 20.02.1990 по 26.05.1999; зобов'язати Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області врахувати попередній період служби в органах внутрішніх справ України з 20.02.1990 по 27.05.1999 при обчисленні ОСОБА_1 періоду, за який виплачується одноразова грошова допомога при звільненні; зобов'язати Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку вислуги років - 22 роки 07 місяців 16 днів.

Свої вимоги мотивує тим, що він був звільнений зі служби наказом начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 27.05.1999. На момент звільнення йому одноразова грошова допомога при звільнення не виплачувалась, так як він не мав на неї права, тому що не мав права на пенсію і був звільнений за п. 66 ( за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу). А тому при звільненні в 2016 році одноразова грошова допомога йому повинна була бути нарахована та виплачена із розрахунку 22 роки 07 місяців 16днів.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області щодо нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з розрахунку 50 відсотків щомісячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік без врахування періоду попередньої служби в органах внутрішніх справ України з 20.02.1990 по 26.05.1999 не визнав, решту позовних вимог залишив на розсуд суду та пояснив, що ОСОБА_1 при звільненні з органів внутрішніх справ на підставі наказу УМВС України в Чернігівській області від 27.05.1999 №104 о/с набув права на отримання одноразової грошової допомоги, при повторному звільненні на підставі наказу, що оспорюється позивачем, підстави для урахування періоду попередньої служби в органах внутрішніх справ для виплати грошової допомоги були відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно витягу з архівного документа наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 27.05.1999 №104 о/с "По особовому складу", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил України за п.66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) лейтенанта міліції ОСОБА_1 /М-002116/ інспектора дорожньо-патрульної служби Менської окремої роти дорожньо-патрульної служби ДАІ УМВС з 26.05.1999 (а.с.48).

Згідно витягу з наказу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 02.02.2016 №42 "Про кадрові питання", згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу виключено з кадрів ДСНС та звільнено у відставку (зі зняттям з військового обліку) за пп. 3 п. 176 (за станом здоров'я) майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 з 06.02.2016. Вислуга років на день звільнення становить 22 роки 07 місяців 16 днів, в пільговому обчисленні немає(а.с.11).

Листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 20-1922/201 від 11.02.2016 «Про одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту» повідомлено, що майор служби цивільного захисту ОСОБА_1 має право на одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби (а.с.30).

Даючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Пунктом 10 постанови КМ України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова №393) визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

які звільняються із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Беручи до уваги вимоги частини другої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 10 постанови КМ України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" та встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, суд дійшов висновку, що вказана грошова допомога , є за своєю суттю одноразовою, а позивач при першому звільненні з органів внутрішніх справ не отримував цю допомогу, тому відповідач при здійсненні розрахунку при повторному звільненні та нарахуванні одноразової грошової допомоги був зобов'язаний врахувати попередній період служби позивача в органах внутрішніх справ.

Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що на час звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ останній не набув права на пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому і не набув права на отримання грошової допомоги, яка і не була виплачена позивачу.

Таким чином суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача про зобов'язання Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області врахувати попередній період служби в органах внутрішніх справ України з 20.02.1990 по 27.05.1999 при обчисленні ОСОБА_1 періоду, за який виплачується одноразова грошова допомога при звільненні та про зобов'язання Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку вислуги років - 22 роки 07 місяців 16 днів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання неправомірними дії Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області щодо нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з розрахунку 50 відсотків щомісячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік без врахування періоду попередньої служби в органах внутрішніх справ України з 20.02.1990 по 26.05.1999 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін, згідно з даними послужного списку ОСОБА_1 вбачається, що з 26 травня 2199 року ОСОБА_1 був звільнений з органів Міністерства внутрішніх справ України в запас Збройних Сил України за пп. «ж» п. 6 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 - за власним бажанням на підставі наказу УМВС України в Чернігівській області від 27.05.1999 №104 о/с «По особовому складу» (а.с.24-29, 38).

Отже, враховуючі дані послужного списку ОСОБА_1 відповідач діяв на підставі та у спосіб передбачений Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Проте згідно даних витягу з архівного документа наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 27.05.1999 №104 о/с "По особовому складу" вбачається, що відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил України на підставі п.66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) лейтенанта міліції ОСОБА_1 /М-002116/ інспектора дорожньо-патрульної служби Менської окремої роти дорожньо-патрульної служби ДАІ УМВС з 26.05.1999 (а.с.48).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання неправомірними дії Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області щодо нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з розрахунку 50 відсотків щомісячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік без врахування періоду попередньої служби в органах внутрішніх справ України з 20.02.1990 по 26.05.1999 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченні на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області врахувати попередній період служби в органах внутрішніх справ України з 20.02.1990 по 27.05.1999 при обчисленні ОСОБА_1 періоду, за який виплачується одноразова грошова допомога при звільненні.

Зобов'язати Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку вислуги років - 22 роки 07 місяців 16 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук