Справа № 813/1060/16
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року № 813/1060/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2016 року №881-17/Т.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено протиправно, оскільки транспортний податок за легковий автомобіль, який використовувався до 5 років і має обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. підлягає сплаті лише з 2017 року, а відповідач нарахував такий податок позивачу в 2016 році, так як застосування відповідних положень законодавства може застосовуватись не раніше бюджетного періоду, оскільки транспортний податок встановлено у м. Львові ухвалою сесії Львівської міської ради в січні 2016 року. Голосить, що оскільки до норми чинної станом на день прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, а саме станом на 22.01.2016 року, його автомобілю виповнилось більше 5 років з року випуску, відтак він не міг бути обєктом оподаткування. Зважаючи на наведене, просить скасувати спірне рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені у позові, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив, надав суду усні та письмові заперечення, в котрих зазначає, що позивач є власником транспортного засобу Lexus RX 350, 2010 року випуску, номер кузова №2Т2ВК1ВА6АС059863, а з 1 січня 2015 року обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Відтак спірне рішення вважає прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Листом від 30.11.2015 року №20010/10/13-05-17-05016/275 відповідач звернувся в управління ОСОБА_4 України у Львівській області з приводу надання інформації стосовно проведення першої реєстрації за позивачем транспортного засобу Lexus RX 350, 2010 року випуску, номер кузова №2Т2ВК1ВА6АС059863.

Листом за вхідним №52/9 від 12.01.2016 року органи управління ОСОБА_4 України у Львівській області повідомили відповідача, що реєстрація Lexus RX 350, 2010 року випуску, номер кузова №2Т2ВК1ВА6АС059863, відбулася 19.10.2010 року.

22.01.2016 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №881-17/Т, яким визначено суму грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 18750 грн.

У звязку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що винесено протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані наступними нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).

01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписами пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Як було встановлено судом, то позивач є власником транспортного засобу марки Lexus RX 350, 2010 року випуску, номер кузова №2Т2ВК1ВА6АС059863., який зареєстрований 10.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САЕ 035926.

Отже, 5 річний термін використання позивачем спірного авто спливе 10.09.2015 року.

Таким чином, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України з 01.01.2015 року, власники транспортних засобів, які використовують такі до 5 років та об'ємом більше 3000 куб. см є платниками транспортного податку, до котрих, як зясувалось судовим розглядом, протягом 2015 року належав і позивач, за що йому відповідачем пропорційно й було нараховано суму податкового зобовязання у розмірі 18750 грн. за період з січня 2015 року по вересень 2015 року.

Суд звертає увагу позивача, що обов'язок із сплати транспортного податку покладено на позивача починаючи із 2015 року (рік набрання чинності Законом), в той час як позивач обгрунтовує позовні вимоги змінами до ст. 267 ПК України, які набрали чинності з 01.01.2016 року.

Також судом відхиляються доводи представника позивача в обгрунтування вимог позовної заяви про обовязок сплати транспортного податку з 2017 року, так як встановлення ухвалою сесії Львівської міської ради такого податку мало місце лише в січні 2016 року, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення прийняте за базовий (звітний) податковий період, яким є 2015 рік, а не 2016 рік.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що приймаючи податкове повідомлення-рішення від 22.01.2016 року №881-17/Т, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для задоволення позову та скасування рішення податкового органу.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний 08.06.2016 року.

Суддя Сидор Н.Т.