Справа № 344/4113/15-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Київ К/800/6175/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я. Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року

у справі № 344/4113/15-а

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про визнання дій неправомірними

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового відношення при перерахунку пенсії на виконання рішення суду; зобов'язання перерахувати та виплачувати пенсію із застосуванням 90% від суми заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з дати зазначеної в рішенні Івано-Франківського міського суду від 12.08.2014; зобов'язання при подальших перерахунках враховувати відсоткове відношення в розмірі 90% від суми заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2015 скасовано, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказаний судовий акт з мотивів порушення названими судом норм процесуального права, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС Україні).

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 є пенсіонером та з 03.11.2009 отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.08.2014, залишеного без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014, позов задоволено частково. Визнано дії неправомірними, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести ОСОБА_2, перерахунок пенсії державного службовця з 08.05.2014, з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально - побутових питань та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням фактично отриманих ним сум починаючи з 08.05.2014.

У березні 2015 року позивач звернулася до відповідача з приводу виконання рішення суду від 12.08.2014. Листом від 16.03.2015 № 240/03С-8 відповідач повідомив про те, що на виконання рішення зазначеного суду проведено перерахунок розміру пенсії позивачки, з урахуванням вимог статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону, що діяла на дату з якої проводиться перерахунок пенсії на виконання рішення суду, тобто в розмірі 70% від заробітку, а не 90%.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права на перерахунок пенсії, а такий момент в даних правовідносинах виник за рішенням суду з визначеною датою проведення перерахунку, тобто 08.05.2014.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки для оскарження таких дій статтею 267 КАС України встановлено особливий порядок.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись з викладеним висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю.

Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтею 181 КАС України.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтею 181 КАС України.

Згідно частини першої статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені статтею 267 КАС України, зокрема, до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до частини дев'ятої статті 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

При цьому, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов'язання виконання судового рішення по іншій справі.

Аналіз викладених положень чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що позивач під час звернення до суду обрав неправильний спосіб захисту порушеного права.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції відносно того, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами спору, стосуються виконання органами Пенсійного фонду рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Проте, як убачається з матеріалів справи суд апеляційної інстанції закрив провадження у справі на підставі вимог статті 157 КАС України, вказавши на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Між тим, як убачається з вищезазначених норми КАС України, розгляд таких спорів передбачений саме в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія Вищого адміністративного суду України зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку відносно того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене доводи касаційної скарги заслуговують на часткову увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій під час прийняття рішення по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року в цій справі скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)К.В. Конюшко
Судді(підпис)Л.Я. Гончар
(підпис)С.Я. Чалий
Згідно з оригіналом