Справа № 818/383/16
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р. Справа № 818/383/16

Сумський окружний адміністративний суд в особі судді Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) просить визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області (далі - відповідач, ТУ ДСА України у Сумській області) в частині ненарахування та невиплати їй заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" неправомірними, та зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату заробітної плати за вказані періоди в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок.

В обґрунтування позову зазначила, що працює в Шосткинському міськрайонному суді на посаді секретаря судового засідання. Дана посада відноситься до шостої категорії посад державного службовця. Нарахування їй заробітної плати проводилося без урахування внесених змін до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26 жовтня 2014 року) та до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"), а тому з 26.10.2014 року відповідач повинен виплачувати їй заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо). Вважає, що відповідач протиправно не здійснює нарахування та виплату заробітної плати працівникам суду у передбаченому законом розмірі.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надав письмові заперечення проти позову (а.с. 24-28), в яких зазначив, що діючим законодавством дійсно закріплене право працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, на посадовий оклад у розмірі 30 відсотків від посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців. Однак, протягом спірного періоду законодавчого механізму реалізації даного права не було, так як не були внесені відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Територіальним управлінням здійснюється управління бюджетними асигнуваннями та реалізуються будь-які бюджетні зобов'язання та платежі за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет, але на час виникнення спірних правовідносин відповідних призначень не було. ТУ ДСА України у Сумській області не мало юридично обґрунтованих підстав нараховувати та виплачувати посадові оклади, у розмірах інших, ніж це було передбачено додатком 47 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (в редакцій, діючій на час виникнення спірних відносин).

Представник третьої особи - ГУ ДКСУ у Сумській області, в судове засідання не з'явився, в письмовому відзиві (а.с. 20) на позовну заяву зазначив, відповідно до статті 145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України здійснює, крім інших, Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації України. Згідно з нормами Положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України, останні відповідно до покладених на них завдання здійснюють у межах своєї компетенції соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату місцевих судів. Разом з тим, відповідно до наданих повноважень, встановлених законодавством України, Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області не здійснює нарахування та виплату заробітної плати працівникам судів, передбачене вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто, Головне управління як орган державної влади не має жодного зобов'язання перед позивачем.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Шосткинського міськрайонного суду Сумської області № 59-ОС/к від 06.08.2014 року позивача призначено на посаду секретаря судового засідання цього суду (а.с.8), що також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.9-15).

Згідно з пунктом 6 розпорядження Кабінету Міністрів України "Про віднесення посад працівників апарату судів загальної юрисдикції до відповідних категорій посад державних службовців" від 24.02.2003 року № 88-р посада помічника судді віднесена до п'ятої категорії посад державних службовців.

Листом від 14.05.2015 року № 04-3313/15 ТУ ДСА України в Сумській області відмовило в затвердженні змін до штатного розпису Шосткинського міськрайонного суду з урахуванням окладів працівників апарату суду, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (а.с.16).

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість частиною 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI передбачено, що розмір заробітної плати, зокрема, працівників апаратів судів визначається законом. Водночас відповідно до частини 5 статті 149 вказаного Закону правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу".

У свою чергу, за змістом частини 7 статті 33 Закону України "Про державну службу" 16.12.1993 року № 3723-XII умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведених правових положень Кабінет Міністрів України затвердив Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату вищих спеціалізованих судів, Схему посадових окладів працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів, Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих спеціалізованих судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додатки 44-47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 700).

При цьому, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 482 "Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету", коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати, яка, в свою чергу згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" становила 1218,00 грн.

Враховуючи викладене, особи, які в 2014 році займали посади державних службовців, мали право на посадовий оклад у розмірі 1218,00 грн.

14.10.2014 року був прийнятий Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким внесено зміни до частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та доповнено її абзацом другим, відповідно до якого розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду; посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців (підпункт 59 пункту 5 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII ).

Відповідно до пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Вказаний закон опублікований 25.10.2014 року в газеті "Голос України", 2014, 10, № 206.

Таким чином, з 26.10.2014 року за працівниками апаратів судів було визнано право на посадові оклади у нових (підвищених) розмірах.

Абзацом 2 підпункту 1 і абзацом 3 підпункту 2 пункту 13 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Водночас у Державному бюджеті України були відсутні кошти на фінансування посадових окладів у таких розмірах, а правові акти, видані на виконання Державного бюджету (кошториси, щомісячні розписи видатків тощо), не передбачали фінансового механізму реалізації даного права.

Абзац 2 частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про прокуратуру") був прийнятий після прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік". За загальноприйнятим у праві прийомом із усунення колізій між однопредметними законодавчими актами закон, що прийнятий пізніше, має пріоритет над законом, прийнятим раніше. Відтак, перший із названих Законів має пріоритет над другим. А отже, з огляду на принцип законності (пріоритет закону над підзаконними актами) правові акти, що прийняті на виконання Закону про Державний бюджет України на 2014 рік і суперечать Закону України "Про судоустрій і статус суддів", застосуванню не підлягають.

Тобто з 26.10.2014 року працівники апаратів судів мають право на посадові оклади у розмірах, визначених абзацом 2 частиною 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України "Про прокуратуру").

Виходячи з правової позиції, наведеної в постанові Верховного Суду України від 22.05.2013 року та висловленої Європейським судом з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року в справі "Кечко проти України", це право підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що Законом про Державний бюджет України на 2014 рік видатків на ці потреби не було передбачено.

З 01.01.2015 року набрали чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 року № 79-VIII, яким внесено зміни до Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року № 2456-VI, та Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80-VIII, якими встановлено, що норми і положення частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, Бюджетний кодекс України зі змінами та Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" інакше врегульовували відносини в частині визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів і, враховуючи, що ці закони були прийняті 28.12.2014 року, тобто пізніше, ніж Закон України "Про прокуратуру", то вони мають пріоритет у застосуванні.

Проте делеговане Кабінету Міністрів України з 1 січня 2015 року повноваження щодо визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів Уряд виконав лише у вересні 2015 року, прийнявши постанову від 02.09.2015 року № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (набрала чинності 09.09.2015 року), якою внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 шляхом затвердження нової схеми посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів залежно від місячного посадового окладу (коефіцієнту від місячного посадового окладу) судді місцевого суду.

З 29.03.2015 року набрав чинності Закон України "Про забезпечення права на справедливий суд", яким Закон України "Про судоустрій і статус суддів" викладено в новій редакції.

Абзацом 2 частини 1 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд") закріплено аналогічну норму про те, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Наведене положення не передбачає повноважень Кабінету Міністрів України щодо регулювання розміру посадових окладів працівників апаратів судів.

Підпунктом 2 пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити в межах своїх повноважень перегляд та скасування нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

02.03.2015 року, тобто після прийняття Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", був прийнятий Закон України № 217-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік". Підпунктом 12 пункту 1 Закону № 217-VIII з абзацу 3 пункту 9 Закону про Державний бюджет України на 2015 рік було виключено посилання на частину 3 статті 69, статтю 129, частину 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", залишивши при цьому загальне посилання на положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, законодавець фактично повторно прийняв абзац 3 пункту 9 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", яким Кабінету Міністрів України делеговано право визначати розмір посадових окладів працівників апаратів судів.

Проте Закон України від 02.03.2015 року № 217-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" набрав чинності з 13.03.2015 року, а Закон України від 12.02.2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" - з 29.03.2015 року, тому останній із названих законів почав справляти вплив на розмір посадових окладів працівників апаратів судів з урахуванням положення абзацу 3 пункту 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік": розмір окладів визначався безпосередньо Законом України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".

З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок про те, що з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів мав визначатись відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29.03.2015 року по 09.09.2015 року - відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".

Водночас, статтею 17 Закону України 15.03.2011 року № 3135-VI "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Крім цього, у цій же справі Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, дана правова позиція повністю відповідає постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року № 3 "Про Довідку щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівників апарату судів", згідно висновку якої до 26.10.2014 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 268, але не менше місячної мінімальної заробітної плати - 1218 гривень. З 26.10.2014 року по 28.03.2015 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених абзацом 2 частиною 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру". З 29.03.2015 року по 08.09.2015 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених абзацом 2 чатиною 1 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд". З 09.09.2015 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України".

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ТУ ДСА України в Сумській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що при перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 слід виходити з підвищеного розміру посадового окладу, а розмір інших доплат, надбавок і премій, які входять до структури заробітної плати, визначити в межах затвердженого фонду оплати праці.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області в частині ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд").

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд").

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя М.М. Шаповал