Справа № 2а-10028/10/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2011 р. № 2а-10028/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Янчака П.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представників: відповідачів Фельпеля І.І., Коцьомика М.О., Македонського О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України генерал-лейтенанта Горбенко Артура Івановича, начальника Львівського прикордонного загону полковника Бура Андрія Андрійовича про визнання протиправними дій відповідачів та визнання протиправними наказів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить визнати протиправними дії начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України генерал-лейтенанта Горбенко Артура Івановича (далі Відповідач-1) та начальника Львівського прикордонного загону полковника Бура Андрія Андрійовича (далі Відповідач-2); визнати протиправними накази начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.10.2010 року № 433 та від 27.10.2010 року № 220-ос та наказ начальника Львівського прикордонного загону від 10.11.2010 року № 377-ос. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його звільнення з військової служби за станом здоров`я відбулося з грубим порушенням п. 275 Положення про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009. Порушення полягають в тому, що він не був у місячний строк попереджений про звільнення з військової служби за станом здоров`я; не був ознайомлений з свідоцтвом про хворобу № 856/354 ВЛК; на підставі направлених відповідачами на адресу Адміністрації ДПС України документів був звільнений з військової служби за станом здоров`я не з посади начальника групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з посади офіцера відділу виховної роботи Львівського прикордонного загону та виключений зі списків загону та всіх видів забезпечення з цієї посади, хоча рапорт про звільнення писав з посади начальника групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу Львівського прикордонного загону. Зазначив, що підписаний Відповідачем-1 наказ від 27.10.2010 року № 220-ос про призначення його на нижчу посаду офіцера відділу виховної роботи Львівського прикордонного загону є незаконним. Вважає дії Відповідача-1 та Відповідача-2 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», оформлення документів щодо звільнення з нижчої посади та звільнення з такої посади протиправними. У зв`язку з протиправністю дій відповідачів підлягають скасуванню накази Відповідача-1 від 08.10.2010 року № 433 та від 27.10.2010 року №220-ос, а також наказ Відповідача-2 від 10.11.2010 року №377-ос. Вказав, що всі спірні накази є переслідуванням за скарги, направлені ним у військову прокуратуру Західного регіону України з приводу перевищення службових повноважень посадовими особами Львівського прикордонного загону.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог. Просив позов задовольнити.

Представники Відповідача-2 Македонський О.П. та Коцьомик М.О. в судовому засіданні позову не визнали з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов. Суть заперечень полягає в наступному. В результаті проведеного на підставі наказу начальника Львівського прикордонного загону від 21.08.2010 року № 864 службового розслідування були встановлені факти неодноразового прояву неповаги підполковника ОСОБА_1 до військового колективу прикордонного загону, нетактовної поведінки відносно вищих за посадою військовослужбовців, безпідставного самоусунення від виконання загальних обов`язків військовослужбовця, визначених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. У зв`язку з наявністю у позивача незнятого дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність», висновки службового розслідування були направлені начальнику Західного регіонального управління ДПС України для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності його правами. Наказом начальника ЗРУ ДПС України від 08.10.2010 року № 433 ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності та йому оголошено дисциплінарне стягнення згідно п. «д`ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «пониження в посаді». Цей наказ ОСОБА_1 був доведений 19.10.2010 року в присутності посадових осіб прикордонного загону і клінічного госпіталю. В порядку реалізації накладеного на позивача дисциплінарного стягнення наказом начальника Західного регіонального управління ДПС України від 27.10.2010 року № 220-ос ОСОБА_1 призначено офіцером відділу виховної роботи згідно з підпунктом 6 пункту 93 Дисциплінарного статуту, який доведено до позивача 01.11.2010 року в присутності посадових осіб прикордонного загону. Ствердили, що позивач був ознайомлений з свідоцтвом про хворобу № 856/354 ВЛК, що підтверджується актом від 02.11.2010року. Заперечили будь-які переслідування позивача з боку начальника Львівського прикордонного загону полковника ОСОБА_2 та вважають його дії та спірний наказ правомірними. Просили в задоволенні позову відмовити.

Представник Відповідача-1 - Фельпель І.І. в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов, суть яких полягає в наступному. Наслідком видання у відповідності до ст. 102 Дисциплінарного Статуту ЗСУ наказу начальника ЗРУ ДПС України від 08.10.2010 року № 433 про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та переміщення його на нижчу посаду було клопотання начальника Львівського прикордонного загону від 21.09.10 року № 26/5819 за результатами затвердженого 14.09.2010 року висновку службового розслідування. На виконання наказу від 08.10.2010 року № 433 та клопотання Львівського прикордонного загону від 20.10.2010 року №10/6756 про призначення ОСОБА_1 на посаду офіцера відділу виховної роботи, яка є нижчою від займаної ним на той час посади, виданий наказ від 27.10.2010 року № 220-ос про призначення позивача на нижчу посаду. Рапорт про звільнення позивачем поданий 11.10.2010 року, наказ № 433 виданий 08.10.2010 року, доведений йому 19.10.10 року та виконаний 27.10.10 року наказом № 220-ос. Зазначив, що чинне законодавство не забороняє виконувати дисциплінарне стягнення після написання рапорту про звільнення з військової служби за станом здоров`я. До виключення зі списків військової частини ОСОБА_1 був військовослужбовцем ДПС України та зобов`язаний був додержуватись Конституції та законів України і Військової присяги. Заперечив будь-які переслідування позивача з боку начальника ЗРУ ДПС України Грбенко А.І. та вважає його дії та спірні накази правомірними. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Спірні відносини з приводу прийняття громадян на військову службу, її проходження та звільнення з неї урегульовані спеціальним законодавством, до якого належать Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу`від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ), Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Статут) та Положення про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі - Положення).

Положенням про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадянами) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходженням військової служби в ній в особливий період. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням в органах Держприкордонслужби кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, дія якого поширюється на Державну прикордонну службу України.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України, незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

ОСОБА_1 проходив кадрову військову службу в органах Державної прикордонної служби України, останнє місце служби ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.12.2009 року № 1278 за підсумками службового розслідування по перевірці фактів, вказаних в доповіді начальника впс «Рава-Руська», за порушення п.11 розпорядження Голови ДПС України від 10.09.2009 року № Т/231-67-31 «Про підвищення відповідальності персоналу», не виконання вимог ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України начальника групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу Львівського прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено попередження про неповну службову відповідність.

Дане дисциплінарне стягнення позивач не оскаржував.

Згідно зі статтею 102 Статуту попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право.

Якщо протягом року після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця

на нижчу посаду чи звільнення з військової служби. Подання відповідних документів здійснюється в установленому порядку.

Наказом начальника Львівського прикордонного загону від 21.08.2010 року № 864 призначено службове розслідування по факту нетактовної поведінки та неможливості виконання службових обов`язків начальником групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу підполковником ОСОБА_1 .

Як вбачається з затвердженого 14.09.2010 року начальником Львівського прикордонного загону висновку службового розслідування, в ході такого були встановлені факти неодноразового прояву неповаги підполковника ОСОБА_1 до військового колективу прикордонного загону, нетактовної поведінки відносно вищих за посадою військовослужбовців, безпідставного самоусунення від виконання загальних обов`язків військовослужбовця, визначених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Такі факти були встановлені на підставі: пояснень та рапорту ОСОБА_4 , його службової та медичної характеристик, службової карточки, пояснень, рапортів та службових записок офіцерів Львівського прикордонного загону, протоколу зборів старших офіцерів управління Львівського прикордонного загону від 31.08.2010 року.

За результатами службового розслідування вирішено за нетактовну поведінку відносно військовослужбовців вищих за посадою, невиконання вимог ст.ст.11,16,30,49,50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та у зв`язку з наявністю дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, яке не відіграло своєї ролі, клопотати перед начальником Західного регіонального управління про притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності його правами.

Висновок службового розслідування доведений до позивача 17.09.2010 року, про що свідчить його особистий підпис на останньому аркуші.

Відповідно до статті 100 Статуту пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.
Наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.10.2010 року № 433 за невиконання в повному обсязі вимог ст.ст.11, 16, 30, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та у зв`язку з наявністю дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність начальника групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу Львівського прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено передбачене п.«д`ст.68 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення пониження в посаді.

Як вбачається з наказу, ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності на підставі матеріалів службового розслідування та клопотання начальника Львівського прикордонного загону про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Наказ від 08.10.2010 року № 433 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» доведений ОСОБА_1 19.10.2010 року в присутності посадових осіб прикордонного загону і клінічного госпіталю, де позивач перебував на лікуванні. Підтвердженням цього є власноручний підпис позивача на наказі з відміткою «не згідний», а також підписи осіб, в присутності яких відбувалося оголошення наказу.

Наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 27.10.2010 року №220-ос підполковника ОСОБА_1 призначено офіцером відділу виховної роботи, звільнивши з посади начальника групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу, згідно з підпунктом 6 пункту 93 (на нижчу посаду у порядку реалізації накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарного стягнення за рішенням відповідного начальника).

Як вбачається з наказу, такий виданий на підставі наказу від 08.10.2010 року № 433, клопотання загону від 20.10.2010 року № 10/6756.

Зміст наказу від 27.10.2010 року №220-ос був викладений у телеграмі Західного регіонального управління від 28.10.2010 року № Т/10-4959 «Про оголошення наказу», котра надійшла на адресу Львівського прикордонного загону 29.10.2010 року за вх. № 9637.

Підполковнику ОСОБА_1 наказ від 27.10.2010 року №220-ос оголошено 01.11.2010 року, що підтверджується власноручним підписом позивача на зворотному боці телеграми з відміткою «не згідний».

Наказом Голови Держприкордонслужби України від 04.11.2010 року № 572-ОС підполковника ОСОБА_1 , офіцера відділу виховної роботи 7 прикордонного загону звільнено з військової служби за пунктом «б`частини 7 статті 26 (за станом здоров`я) у запас, підстава: подання від 03.11.2010 року, свідоцтво про хворобу від 17.09.2010 року №856/354, рапорт ОСОБА_1 від 11.10.2010 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2010 року № 377-ос підполковника ОСОБА_1 , офіцера відділу виховної роботи, звільненого з військової служби в запас за статтею 26 частина 7 пункт «б»(за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», виключено зі списків загону та всіх видів забезпечення з 10 листопада 2010 року.

Відповідно до п. 268 Положення про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною сьомою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з ініціативи:

1) командування органу Держприкордонслужби за наявності підстав, передбачених пунктами «б», «в», «г», «е», «є`та «ж`частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

2) особи офіцерського складу за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в`та «д`частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 274 Положення військовослужбовці, які визнані військово-лікарською комісією непридатними або обмежено придатними до військової служби, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я у місячний строк після отримання органом Держприкордонслужби, в якому вони проходять військову службу, відповідного висновку.

Відповідно до п. 275 Положення після отримання органом Держприкордонслужби висновку військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби документи щодо звільнення цього військовослужбовця з військової служби негайно оформляються та подаються за підпорядкованістю посадовій особі, яка має право видавати наказ про його звільнення з військової служби, для видання відповідного наказу.

Висновок військово-лікарської комісії про обмежену придатність військовослужбовця до військової служби, що надійшов до органу Держприкордонслужби, невідкладно доводиться до відома військовослужбовця під розписку. Військовослужбовець письмово попереджується про звільнення з військової служби у місячний строк. Документи щодо звільнення такого військовослужбовця з військової служби оформляються та подаються за підпорядкованістю посадовій особі, яка має право видавати наказ про його звільнення з військової служби, для видання відповідного наказу.

Судом встановлено, що підполковник ОСОБА_1 11.10.2010 року, перебуваючи на посаді начальника групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу, подав рапорт про розгляд питання щодо звільнення його в запас з Державної прикордонної служби України за станом здоров`я, який був зареєстрований в Книзі №27/1бк том №2 обліку рапортів військовослужбовців та заяв працівників (службовців) загону за № 3441 від 11.10.2010 року.

Свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії від 17.09.2010 року № 856/354, відповідно до якого ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби, надійшло у Львівський прикордонний загін 04.10.2010 року, що визнається сторонами.

З представленої Відповідачем-2 довідки б/н від 02.12.2010 року про періоди відсутності підполковника ОСОБА_1 протягом 2010 року вбачається, що з 04 жовтня 2010 року по 05 листопада 210 року позивач перебував на службі лише 9 (субота) та 10 (неділя) жовтня 2010 року.

У зв`язку з відсутністю позивача та з метою виконання вимог ч.2 п.275 Положення про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України на підставі наказу начальника Львівського прикордонного загону від 01.11.2010 року № 1135 здійснено виїзд групи офіцерів за місцем проживання ОСОБА_1 .

Як вбачається з акту від 02.11.2010 року, підполковнику ОСОБА_1 доведено та вручено під підпис свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії від 17.09.2010 року №856/354. При цьому з ОСОБА_1 проведено бесіду та попереджено про наступне звільнення з військової служби в запас за ст.26 ч.7 п. «б» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», доведено розрахунок вислуги років. Від підпису в аркуші бесіди та розрахункових матеріалів позивач відмовився.

Встановлені судом фактичні обставини спростовують доводи позивача про те, що свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії від 17.09.2010 року №856/354 не було доведено йому до відома.

Пункт 275 Положення містить вимогу про невідкладність доведення до відома військовослужбовця висновку ВЛК про його обмежену придатність до військової служби. Передбачений цим пунктом місячний строк, з урахуванням п.274 Положення, стосується терміну, протягом якого військовослужбовець повинен бути звільненим з військової служби.

Виходячи з викладеного, суд вважає помилковими доводи позивача про те, що він не був попереджений про звільнення з військової служби за місяць до такого звільнення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що звільнення ОСОБА_1 з військової служби за станом здоров`я відбулося у передбачений пунктами 274, 275 Положення місячній строк.

Судом не здобуто доказів на підтвердження доводів позивача про те, що оскаржені накази в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді пониження в посаді звільнення його з нижчої посади є переслідуванням за скарги, направлені ним у військову прокуратуру Західного регіону України з приводу перевищення службових повноважень посадовими особами Львівського прикордонного загону.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці особи, які проходять військову службу.

Закінченням проходження військової служби відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 2232-ХІІ вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

З урахуванням зазначених норм Закону № 2232-ХІІ та всіх обставин справи, судом не беруться до уваги посилання позивача про незаконність підписання начальником Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України наказу від 08.10.2010 року №433 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді пониження в посаді та прийнятого на його виконання наказу від 27.10.2010 року №220-ос про призначення ОСОБА_1 офіцером відділу виховної роботи, звільнивши з посади начальника групи аналізу ризиків інформаційно-аналітичного відділу штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За відсутності підстав для визнання протиправними наказів Відповідача 1 від 08.10.2010 року №433 та від 27.10.2010 року № 220-ос, звільнення ОСОБА_1 з посади офіцера відділу виховної роботи та виключення його наказом Відповідача-2 від 10.11.2010 року № 377-ос зі списків загону та всіх видів забезпечення з цієї посади на підставі наказу Голови Держприкордонслужби України від 04.11.2010 року № 572-ОС є законним.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані позивачем накази начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.10.2010 року № 433 та від 27.10.2010 року № 220-ос та наказ начальника Львівського прикордонного загону від 10.11.2010 року №377-ос, суд вважає, що такі прийняті з дотриманням вимог Закону України«Про військовий обов`язок та військову службу», Дисциплінарного статуту Збройних Сил України і Положення про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України та передбачених ст. 2 КАС України принципів.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, тому позов є безпідставним.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України генерал-лейтенанта Горбенко Артура Івановича, начальника Львівського прикордонного загону полковника Бура Андрія Андрійовича про визнання протиправними дій відповідачів та визнання протиправними наказів відмовити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови виготовлений 11 лютого 2011 року.

Суддя Хома О.П.