Справа № 826/8597/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 червня 2016 року м. Київ № 826/8597/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло Енерго Комплект Україна»

до

Державної податкової інспекції у Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві,

Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві

про

визнання протиправними дії, зобов’язання вчинити дії, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепло Енерго Комплект Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві, Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправними дії, зобов’язання вчинити дії, скасування рішення.

Ознайомившись із позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв’язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, із змінами, внесеними згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” № 484-VIII від 22.05.2015, відповідно до якої встановлюється ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру юридичною особою – 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Суд звертає увагу позивача, що позови та заяви, які подаються до судів та містять декілька самостійних вимог, є об'єктом сплати судового збору за кожну таку вимогу.

Отже, в силу статті 6 Закону України «Про судовий збір» з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Позовна заява позивача містить три позовні немайнові вимоги, проте судовий збір сплачено лише за одну вимогу, що підтверджується платіжним дорученням № 2232 від 31.05.2016 р. на суму 1 450,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно усунути вказаний недолік позовної заяви та доплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у сумі (1378,00*2)=2756-72,00 (залишок від сплаченої вимоги)=2 684,00 грн. та надати суду докази такої сплати.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після отримання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 цієї статті).

Згідно із ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Обґрунтовуючи строки звернення до суду, позивач зазначає, що строк звернення до суду із вимогою про скасування рішення податкового органу становить 1095 днів, що випливає із листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. № 1935/11/13-11 та п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України.

Однак, суд не може погодитися з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України в редакції Закону N 3609-VI встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Редакція пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, чинна до 06.08.2011, мала такий зміст: "З урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення."

Таким чином, у порівнянні з попередньою редакцією цієї ж норми зміст пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України в редакції Закону N 3609-VI було доповнено безпосереднім відсиланням до статті 102 Податкового кодексу України.

Статтею ж 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності тривалістю 1095 днів.

Ураховуючи викладене, законодавцем було вдосконалено правове регулювання питання строків оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання, винесеного на підставі норм Податкового кодексу України. Нова редакція пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України конкретизувала строки давності, протягом яких платник податків має право оскаржити в суді рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання, шляхом безпосереднього посилання на статтю 102 цього ж Кодексу. Тим самим законодавцем усунуто можливі різні тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України в частині визначення тривалості строку для оскарження в суді рішень контролюючого органу. Цей строк з урахуванням змісту статті 102 Податкового кодексу України становить 1095 днів з дня отримання оскаржуваного рішення.

Отже, згідно позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в листі від 01.11.2011 р. № 1935/11/13-11, строк давності у 1095 днів поширюється на оскарження рішень контролюючого органу щодо нарахування грошового зобов’язання.

Натомість позивачем оскаржуються дії державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Оболонського районного управління юстиції у м.Києві щодо внесення 27.10.2015 р. до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність відомостей про юридичну особу ТОВ «Тепло Енерго Комплект Україна» та рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві від 28.04.2015 р. № 149/26-54-11-01-68, яким анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Тепло Енерго Комплект Україна».

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що строки давності у 1095 днів не поширюються на спірні правовідносини, оскільки, в даному випадку, не оскаржується рішення про нарахування грошового зобов’язання, а тому слід застосовувати строк у шість місяців з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та законних інтересів.

До суду позивач звернувся 03.06.2016 р., про що свідчить відмітка поштового штемпелю УДППЗ «Укрпошта» на конверті.

З наведеного вбачається пропущення позивачем строків звернення до суду, передбачених ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позивачу необхідно надати суду обґрунтування причин пропуску строків звернення до суду та докази на їх підтвердження.

Отже, на усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно доплатити судовий збір та надати докази такої сплати; надати обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду із наданням підтверджуючих доказів.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки позову та привести позовну заяву у відповідність з приписами статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п’ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук