Справа № 808/286/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2016 року

справа № 808/286/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2016 року у справі № 808/286/16 за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування картки відмови та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство “Запоріжвогнетрив” звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Запорізької митниці ДФС №112030000/2015/000143/2 від 11.12.2015 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2015/00215 від 11.12.2015 року;

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2016 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправною та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2015/000143/2 від 11.12.2015 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2015/00215 від 11.12.2015 року.

Запорізька митниця ДФС, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2016 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та Кютахья, Туреччина, укладено контракт №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014 року (далі-контракт) на поставку сировини для виробництва вогнетривких виробів, за кількістю, номенклатурою, цінами та на умовах, зазначених в додатках до Контракту, які є його невід’ємною частиною.

У листопаді 2015 року згідно специфікації №9 від 01.10.2015 до контракту позивачем імпортовано товар – магнезит плавлений марки KM FM 97,5, вага 100 мт, вміст: MgO – 97,63%, SiO2-0,48%, CaO-1,47%, Fe2O3-0,38%, Al2O3-0,04%, уявна щільність – 3,48 г/см3, розмір кристалів 830 мкм, фракція: 10-40 мм, за ціною 835 доларів США/мт.

Відповідно до умов специфікації №9 від 01.10.2015 поставка товару здійснюється на умовах DAP – ПАТ “Запоріжвогнетрив”, м. Запоріжжя, Україна, згідно Інкотермс 2010 (п.4.1 специфікації №9).

Згідно п.2.1 специфікації №9 від 01.10.2015 ціна вказана за умови поставки DAP – ПАТ “Запоріжвогнетрив”, м. Запоріжжя, Україна, згідно Інкотермс 2010, включаючи пакування й перевантаження.

Відповідно до комерційного інвойсу №017377 від 27.10.2015 фактурна вартість товару складає 83500 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару 10.12.2015 позивачем до митного посту “Запоріжсталь” Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №112030000/2015/020042, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 1 911 725,65 гривень (тобто 835 доларів США/мт, загальна сума (графа 22 МД) зазначена в розмірі 83500 доларів США), тобто за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано пакет документів, а саме:залізнична накладна для внутрішнього сполучення №42666313 від 12.11.2015; коносамент (Bill of Lading) №15/10/300/06740-0011730 від 27.10.2015; сертифікат якості б/н від 27.10.2015; виписка з бухгалтерської документації б/н від 05.11.2015; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №09237 від 15.09.2015; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №09238 від 15.09.2015; експертний висновок про вартісні характеристики товару №ОИ-597 від 11.11.2015 Запорізької торгово-промислової палати; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 16.10.2015; рахунок – фактура (інвойс) №017377 від 27.10.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі – продажу №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014; додатки (специфікації) №2 від 08.10.2014, №9 від 01.10.2015, додаткові угоди №3 від 30.12.2014, №4 від 27.05.2015 до контракту №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) №2761 від 27.10.2015; сертифікат про походження товару №С0170269 від 30.10.2015; копію митної декларації країни відправлення №15343100EX218244 від 28.10.2015; інші некласифіковані документи – звернення позивача №23-453 від 16.11.2015, лист постачальника №0618 від 09.06.2015 про етапи виробництва та якісні показники магнезиту плавленого марки KM FM 97,5, лист ЗТПП №05.6.1/373 від 16.11.2015.

У зв'язку із виявленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 10.12.2015 направлено декларанту відповіде електронне повідомлення, із зазначенням про необхідність надання наступних додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації.

11 грудня 2015 року на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: копії прибуткових ордерів від 15.11.2015 №16509/15/0484 та №16509/15/0485 про оприбуткування товару, оборотно-сальдову відомість від 11.12.2015 б/н.

11.12.2015 року митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2015/000143/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2015/00215.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття картки відмови у митному оформленні товару та рішення про коригування митної вартості, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган при винесення оскаржуваного рішення не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, у зв’язку з чим вони підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Натомість, у відповідності до чинного законодавства України, відповідач, як суб’єкт владних повноважень повинен діяти лише у межах повноважень та на підставі визначених законом.

Враховуючи аналіз приведених вище норм права, підставою для винесення картки відмови та проведенню дій по коригуванню митної вартості товару можуть слугувати лише обґрунтовані сумніви митного органу в правильності визначення декларантом митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для винесення митним органом оскаржуваної картки відмови у митному оформленні товару №112030000/2015/00215 від 11.12.2015 року та рішення про коригування митної вартості товарів 112030000/2015/000143/2 від 11.12.2015 року було виявлення розбіжностей у поданих позивачем документах, а саме:

-у наданому до митного контролю прайс-листі від 15.09.2015 №09238 ціна товару зазначена на умовах поставки FOB Gemlik, в той час, як відповідно до коносаменту від 27.10.2015 №15/10/300/06740-0011730 відвантаження здійснено на умовах FOB Istambul;

-лист від 05.11.2015 б/н не може вважатись випискою з оборотно-сальдової відомості, тому що не містить необхідних реквізитів, передбачених для вказаного документа;

-у листі ЗТПП №05.6.1/373 від 16.11.2015 щодо використаних джерел інформації ціна товару зазначена на умовах поставки FOB Dilan (Китай).

Вказані недоліки, на думку митного органу, унеможливили визначення митної вартості товару за методом №1, заявленим декларантом в ВМД.

Суд апеляційної інстанції, встановивши зміст спірних правовідносин, вважає зазначену позицію митного органу безпідставною з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні митної декларації Позивачем також був наданий прайс лист від 15.09.2015 року №09237, що вартість поставляє мого товару складає 735.00 долл. США. за метричну тонну на умовах поставки FOB port Gemilik.

При цьому, разом з зазначеним прайс листом, Позивачем також був наданий прайс лист від 15.09.2015 року №09237, яким визначено вартість поставляє мого товару у розмірі 835.00 долл. США. на умовах поставки DAP – r.w. station Zaporozhye – Levoe, що в даному випадку відповідає вимогам договору та заявленій Позивачем митній вартості товару.

Окрім того, як вбачається з надано Позивачем інвойсу №017377 від 27.10.2015 року, вартість придбаного Позивачем товару - магнезит плавлений марки KM FM 97,5 на умовах поставки DAP – Zaporozhye складає 835.00 долл. США за метричну тону.

Висновки митного органу стосовно невідповідності умов поставки відображених в коносаменті від 27.10.2015 року №15/10/300/06740-0011730, а саме зазначення в ньому про відвантаження товару на умовах FOB Istambul, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки коносамент за своєю правовою природою є перевізним документом, що підтверджує укладання договору перевезення з судновласником, у зв’язку з чим місце його складення та умови поставки визначаються між вантажовідправником та перевізником. В даному випадку, у вказаному коносаменті відображенні дані стосовно доставки вантажу на умовах FOB зі Стамбулу до місця відвантаження – порту Одеси, які були визначені між компанією “Kumas Manyezit Sanayi A.S” та компанією “Asgard Tasimacilik ve TIC.LTD.STI”, у зв’язку з чим їх невідповідність загальним умовам договору №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014 року в частині доставки не може бути підставою для висновків стосовно неналежного визначення митної вартості отриманого товару.

Також, висновки митного органу стосовно недоліків листа ЗТПП від 16.11.2015 року №05.6.1/373, суд зазначає, що даний документ не віднесений законодавцем до переліку документів, які підтверджують митну вартість товару, визначених ч.2 ст.53 Митного кодексу України, відтак наявність в них розбіжностей не може мати вплив на визначення митної вартості товару та бути підставою для витребування митним органом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного органу подавався висновок Запорізької торгово – промислової палати від 11.11.2015 №ОИ-597, в якому міститься інформація щодо вартості імпортованого позивачем товару на умовах поставки DAP – ПАТ “Запоріжвогнетрив”.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно посилань митного органу на те, що лист від 05.11.2015 б/н не може вважатись випискою з оборотно-сальдової відомості, тому що не містить необхідних реквізитів, передбачених для вказаного документа, оскільки законодавством не конкретизовано вимоги про подання бухгалтерських документів певного виду, як-то оборотно-сальдова відомість, а митним органом в свою чергу не зазначено, які саме реквізити відсутні, що унеможливлює перевірку заявленої позивачем митної вартості товару.

Отже, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності винесення Відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2015/00215 від 11.12.2015 року та рішення про коригування митної вартості товару 112030000/2015/000143/2 від 11.12.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, Відповідачем не було надано до суду додаткових доказів та пояснень, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог та свідчили про необхідність скасування його рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

Також, під час розгляду справи Позивачем було заявлено клопотання про заміну його сторони правонаступником, а саме на Приватне акціонерне товариство “Запоріжвогнетрив”, належність якого підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, що за приписами ст.55 КАС України свідчить про необхідність його задоволення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2016 року у справі № 808/286/16 – залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко