Справа № 820/539/16
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р.Справа № 820/539/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ружинської К. О.,

за участю представників сторін:

представника позивача - Демського В. Ю.,

представника відповідача - Піскун О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. по справі № 820/539/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОММЕТСПЛАВ"

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОММЕТСПЛАВ" звернулося до суду із позовом, у якому скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 08.02.2016 року про зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми ПДВ в сумі 277841,00 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 08.02.2016 року про визначення позивачу податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 2849428,50 грн.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 24.03.2016 року задовольнив позов.

Скасував податкові повідомлення - рішення від 08.02.2016 року №, від 08.02.2016 року №.

Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, та дослідив докази по справі, оскільки в ході дослідження відповідачем обставин реальності здійснення господарських операцій позивача, на підставі яких ним були сформовані дані податкового обліку, з урахуванням податкової інформації по контрагенту, не підтверджено фактичне придбання товарів.

Протокольною ухвалою колегії суддів від 17.05.2016 року замінено відповідача по справі - Державну податкову інспекцію у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на Центральну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, вважав постанову суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОММЕТСПЛАВ" (далі - ТОВ "ПРОММЕТСПЛАВ") () зареєстровано як юридичну особу 22.06.1998р. Виконавчим комітетом Харківської міської ради (т.10 а.с. 101), перебуває на обліку в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (т.10 а.с.102-106), є платником податку на додану вартість (т.10 а.с.107).

ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ "ПРОММЕТСПЛАВ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "ТК "Портал" за період серпень - вересень 2015 року.

За результатами позапланової невиїзної перевірки складений акт від 22.01.2016 року №116/20-30-22-03/25611992 (т.1 а.с.11-26), яким встановлено порушення вимог п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, зі змінами та доповненнями, чим завищено податковий кредит на суму 2 177 460 грн. у серпні - вересні 2015 року, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у розмірі 1 899 619 грн. за серпень - вересень 2015 року, завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 277 841 грн. за вересень 2015 року.

Зазначений акт перевірки було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (т.1 а.с.44-45)

Рішенням ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 03.02.2016 року №1144/10/20-30-22-03-19 залишено висновки акту перевірки без змін (т.1 а.с.44-47).

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 08.02.2016 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 277841 грн. (т.1 а. с.8);

- від 08.02.2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2849428,50 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 1899619 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 949809,50 грн. (т.1 а. с.9).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положення п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України визначає, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Разом з тим, відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, в пункті 44.1 ст.44 Податкового кодексу України зазначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналізуючи вказані вище правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що факт здійснення господарської діяльності має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами, у зв'язку з чим у платника податку виникає право на включення до складу податкового кредиту сум за наслідком здійснення господарських операцій.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в перевіряємий період між ТОВ "ПРОММЕТСПЛАВ" (покупець) та ТОВ "ТК "Портал" (постачальник) укладено договір поставки від 29.07.2015 року №29072015 (т.1 а.с.48-50). Згідно п. 1.1 зазначеного договору поставки, постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти й оплатити продукцію виробничо - технічного призначення, іменовану надалі товар. Асортимент, кількість та ціна визначаються у видаткових накладних на товар, які є його невід'ємною частиною. Найменування товару: алюміній вторинний АВ97 ГОСТ 295-98, алюміній первинний А0 ГОСТ 11069-2001. Також п.п. 3.1 вказаного договору поставки визначено, що поставки товару здійснюється на умовах E.X.W., склад постачальника (або FCA - м. Харків, вул. Залютинська,6) (у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року).

Факт реальності поставки товару, сплати за нього, транспортування, підтверджується наданими первинними документами, а саме: податковими накладними (т.1 а.с.51-250, т.2 а.с.1-37), платіжними дорученнями (т.2 а.с.38-56), видатковими накладними, товарно - транспортними накладними (т.2 а. с. 57-249, т.3 а.с.1-250, т.4 а.с.1-250, т.5 а.с.1-133), довіреностями на отримання товару позивачем від постачальника (т.7 а.с.19-22).

На підтвердження оприбуткування придбаного товару у ТОВ "ТК "Портал" позивачем до матеріалів справи надано складські накладні (т.5 а.с.134-250, т.6 а.с. 1-2), оборотно - сальдові відомості по рахунку 201 (т.6 а.с.242-249 т.7 а.с.1-18), оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 10 (т.10 а.с.170-176).

Також на підтвердження відповідності якості придбаного товару у ТОВ "ТК "Портал" позивачем до матеріалів справи надано сертифікати якості, протоколи перевірки зразків (т.6 а.с.3-241).

Для підтвердження використання придбаного товару у господарській діяльності для виробництва алюмінію позивачем надано накладні - вимоги на відпуск матеріалів (т.7 а.с. 23-69,134-231), паспорти плавок (т.7 а. с. 117-183), звіти про виробництво продукції (т. 7 а.с.70-116), калькуляції вартості виробництва продукції (т.7 а.с.232-250, т.8 а.с.1-29), сертифікати відповідності на вироблену продукцію (т.9 а.с.85-144).

Також позивачем до матеріалів справи надано первинні документи на підтвердження подальшої реалізації виробленої продукції, а саме: договори поставки, податкові накладні, платіжні доручення, видаткові накладні, довіреності, товарно - транспортні накладні, довіреності на відпуск продукції, акти приймання - передачі (т.8 а.с.30-250, т.9 а.с.1-78,145-201).

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем первинні бухгалтерські документи на виконання вищезазначеного договору за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства України.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ТК "Портал" включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість, поданої до податкового органу.

Стосовно доводів апеляційної скарги про не підтвердження фінансово-господарської діяльності позивача з ТОВ "ТК "Портал" на підставі податкової інформації від 03.11.2015 року №731/20-30-22-03/39925652 щодо ТОВ "ТК "Портал" за звітний період декларування ПДВ серпень - вересень 2015р. з питань проведення фінансово - господарських операцій з покупцями та постачальниками, колегія суддів зазначає наступне.

Отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Одночасно слід вказати, що порушення позивачем вимог податкового законодавства податковий орган пов'язує з недоліками, які на його думку, мають місце в діяльності підприємства-контрагента.

Колегія суддів зазначає, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вказаний вище договір був складений з метою його реального виконання, позивач ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення від 08.02.2016 року №, від 08.02.2016 року № є неправомірними, а отже, підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2016 року задоволено клопотання Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про відстрочення сплати судового збору.

Відстрочено Центральній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 р. по справі № 820/539/16 до ухвалення судового рішення по справі.

Враховуючи те, що у задоволенні апеляційної скарги Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відмовлено та керуючись ст. 94 КАС України, колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 51599 грн. 95 коп.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. по справі № 820/539/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова (банківські реквізити - отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк ГУДКУ у Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030101, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) судовий збір у розмірі 51599 (п'ятдесят одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 95 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.