Справа № 314/4736/15-а
Суддя: Галянчук Н. М.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/4736/15-а
Провадження № 2-а/314/4/2016
Номер рядка звіту 18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Галянчук Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

секретар судового засідання Якуніна Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 як правонаступника інспектора ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області та Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області як правонаступника ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому зазначив, що 23 вересня 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 складено протокол серії АП1 № 300910 про адміністративне правопорушення, згідно якому позивач вчинив порушення п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом (комбайн JOHN-DEER, державний номер НОМЕР_1) без страхового полісу. На підставі вказаного протоколу 23 вересня 2015 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 560895, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. Копію вказаної постанови позивач отримав 01 жовтня 2015 року. Позивач вважає, що зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства і підлягає скасуванню на тих підставах, що за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»), комбайн JOHN-DEER, яким керував позивач, в силу вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відноситься до транспортних засобів, а є сільськогосподарською технікою, тому не підлягає обовязковому страхуванню за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У звязку з викладеним позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 560895 від 23 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 наполягав на заявлених вимогах та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у судові засідання, призначені на 24 лютого 2016 року та 29 лютого 2016 року, не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, будь-яких заперечень проти адміністративного позову до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що 23 вересня 2015 року ОСОБА_2, керуючи комбайном JOHN-DEER, допустив порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок якого спричинив дорожньо-транспортну пригоду. При перевірці документів встановлено, що останній при собі не мав поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим були порушені вимоги п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху України. Після цього складено протокол про адміністративне правопорушення, а потім винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що оскаржувана постанова була винесена відповідно до вимог Закону, є законною та правомірною, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень передбаченим ч. 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 цього Кодексу принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для субєкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з винесеною на підставі протоколу серії АП1 № 300910 від 23 вересня 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 560895, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом (комбайн JOHN-DEER, державний номер НОМЕР_1) без страхового полісу.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначення терміну «Транспортний засіб» наведено у ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів», якою встановлено, що транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

При укладанні договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення», затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

До переліку транспортних засобів у вищевказаних нормативних актах комбайн, яким керував позивач, не входить.

Згідно з абз. 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів», у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Коригуючи коефіцієнти та їх розміри встановлені та затверджені розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 566 від 09 липня 2010 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

За цим розпорядженням, комбайн не відноситься до типів транспортних засобів щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт.

Крім того, комбайн JOHN-DEER відноситься до сільськогосподарської техніки, яка не підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а реєструється державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах на підставі Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року.

З вищенаведеного суд приходить до висновку, що комбайн JOHN-DEER, за керування яким без страхового полісу притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, не відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів», а тому не підлягає обовязковому страхуванню за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у звязку з чим постанова інспектора ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 560895 від 23 вересня 2015 року не може бути визнана законною.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. підлягають присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 71, 94, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 7, 9, 280, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 як правонаступника інспектора ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області та Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області як правонаступника ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора ВДАІ з обслуговування Запорізького району ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 560895 від 23 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. визнати протиправною та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України (за рахунок бюджетних асигнувань Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області) на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н.М. Галянчук

29.02.2016

29.02.2016