Справа № 161/4811/16-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4811/16-а
Провадження № 2-а/161/299/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона перебуває на обліку в Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку з 01 грудня 2010 року як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу». Страховий стаж роботи на державній службі - 14 років 7 місяців. Пенсія призначена в розмірі 84% суми заробітної плати згідно статті 37 Закону України «Про державну службу». При призначенні пенсії позивачу не були враховані при її нарахуванні матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, з яких були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Крім того не була врахована і винагорода за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання. Було враховано винагороду за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання. Такі дії відповідача вважає незаконними та такими, що грубо порушують її права. 28 вересня 2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку з заявою про перерахунок та виплату їй пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати з моменту призначення їй пенсії. Листом № 488/К-01 від 05 жовтня 2015 року Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку повідомило позивача, що відсутні законні підстави для врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати для обчислення пенсії. Просить суд визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку щодо неврахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання неправомірними при призначенні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» зазначених в довідках № 236/05-020 від 18 листопада 2011 року та № 104-05/22 від 18 вересня 2015 року неправомірними. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання, передбаченої постановою КМУ № 1013 від 12 вересня 1997 року з 02 грудня 2010 року та виплатити недоотримані кошти у зв'язку із проведеним перерахунком і в послідуючому періоді пенсію виплачувати з врахуванням цього перерахунку.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року замінено первинного відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на належного відповідача Луцьке об'єднане Управління пенсійного фонду України у Волинській області.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, заявлений позов не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні.

Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області як одержувач пенсії по віку.

Пенсія позивачу призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку становить - 84 %.

Розмір пенсії позивачу обчислено згідно довідки про складові заробітної плати від 01 грудня 2010 року № 193/05-020 та довідки від 01 грудня 2010 року № 192/05-020. На всі виплати, включені в довідках, нараховувалися страхові внески.

Також встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та винагорода за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання не враховані до заробітної плати, з якої обчислений розмір пенсії позивача, оскільки, на думку управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку, дані виплати не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу" (а.с. 9).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових та суми індексації заробітної плати питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права в справах подібної категорії міститься у постановах Верховного Суду України від 3 червня 2014 року (№ 21-134а14), від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21- 430а11, 21-97а13, 21 -125а13, 21 -350а13 відповідно).

Відповідно частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністартивного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісчний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли соба дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивач звернувся із позовом до суду 12 квітня 2016 року, проте не навів поважності причин пропуску звернення до суду за період до 12 жовтня 2015 року. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення без розгляду позовних вимог за період з 02 грудня 2010 року по 12 жовтня 2015 року.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання дій Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання та зобов'язання Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 84% суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання, починаючи з 12 жовтня 2015 року з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік постанов, що виконуються негайно. З змісту позовної заяви вбачається, що позивач заявив позовну вимогу про зобов'язання управління Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії, яка в цьому переліку відсутня. А тому за таких обставин дана постанова не підлягає негайному виконанню.

Керуючись Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про оплату праці», ст.ст. 158 - 164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинській області щодо не включення до складових заробітної плати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання.

Зобов'язати Луцьке об'єднане Управління пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання, в розмірі 84% заробітку, з 12 жовтня 2015 року, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період з 02 грудня 2010 року по 12 жовтня 2015 року - залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко