Справа № 804/1045/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 квітня 2016 р. Справа № 804/1045/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Межівської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить:

Розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації, Дніпропетровської області № 5-р від 15 січня 2001 року про позбавлення права на земельну частку(пай) 30 громадян , включених до списку членів КСП ім.Петровського, Межівського району, - в частині про позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 права на земельну частку(пай), на яку позивач має право, згідно сертифіката серії ДП №0358295 від 12 жовтня 1999 року визнати протиправним.

Розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації, Дніпропетровської області № 5-р від 15 січня 2001 року про позбавлення права на земельну частку (пай) 30 громадян , включених до списку членів КСП ім.Петровського, Межівського району, - в частині про позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 права на земельну частку(пай), як протиправне, скасувати.

Позовні вимоги мотивовані проиправністю рішення, що оскаржено. Позивач зазначає, що відповідач не має права скасовувати влані розпорядження відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідач надав заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких вважає, рішення, що оскаржено правомірним, крім того зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Межівської районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року № 268-р позивачу надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Петровського у звязку із чим Межівською районною державною адміністрацією видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0358295.

15 січня 2001 року головою Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_3 винесено розпорядження № 5-р про позбавлення позивача права на земельну ділянку (пай).

Доказів скасування рішення Межівської районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року № 268-р сторонами до суду не надано.

Земельне законодавство не містить чіткого визначення поняття земельної частки (паю).

Відповідно до статті 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.

Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд).

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Громадянам України із числа депортованих осіб, які поселилися в сільській місцевості, державою забезпечується безкоштовна передача у власність землі сільськогосподарського призначення в розмірі земельного паю, визначеного для цієї місцевості, за рахунок земель запасу та резервного фонду в разі їх наявності.

Згідно статті 2 Закону України. «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Виходячи із змісту ст. 25 Земельного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Спір у справі, що розглядається, стосується права на земельну частку (пай) ОСОБА_2, яке підтверджується відповідним сертифікатом, тобто суб'єктивного цивільного права позивача.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про право особи на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у коллективній власності, подальше оспорювання позбавлення такого права власності має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція висловлена, у постановах Верховного Суду України від 28 квітня 2015 року та 13 січня 2016 року (справи №№ 21-173а15, 21-5421а15 відповідно).

Таким чином даний спір не відноситься до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157, 158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі №804/1045/16 за позовом ОСОБА_2 до Межівської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними - закрити.

Повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір, сплачений на розрахунковий рахунок УДКСУ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області № 4008 згідно фіскальних чеків від 21.01.2016р. та від 22.02.2016р. у загальній сумі 1929, 20 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять дев'ять гривень двадцять копійок).

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1