Справа № 643/6433/15-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Київ К/800/46777/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконними дії УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо стягнення з пенсії податку на доходи фізичної особи та військового збору, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без урахування податку на доход фізичної особи та військового збору з 01 лютого 2015 року і зобов'язання УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова здійснювати виплату пенсії (пенсійних коштів) позивача в повному обсязі без урахування податку на доход фізичної особи та військового збору.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2015 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач є інвалідом 2-ї групи, перебуває на обліку в УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова і отримує пенсію з 26 вересня 2011 року відповідно до Закону України «Про державну службу».

З лютого 2015 року розмір отриманої позивачем пенсії зменшився у зв'язку із внесенням змін до Податкового кодексу України з 01 лютого 2015 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №77-VII, яким передбачено оподаткування суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України.

26 березня 2015 року позивач звернувся з заявою до відповідача щодо підстав зменшення розміру пенсійного забезпечення.

Листом від 31 березня 2015 року УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова повідомило, що відрахування проводяться з урахуванням податку на доход фізичної особи та військового збору на підставі законів України №№ 71 та 79, які прийняті Верховною Радою України 28 грудня 2014 року, а також було зазначено, з яких виплат складається розмір його пенсії, і з 01 лютого 2015 року з пенсії утримується податок на доход фізичної особи у розмірі 15% та військовий збір у розмірі 1,5% на суму пенсії, що перевищує 3654 грн. Оскільки, розмір нарахованої пенсії позивача станом на 01 січня 2015 року складав 4886,26 грн, тобто є таким, що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, із пенсії позивача утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 15 %, що складає 184,84 грн та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 18,48 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з наступного.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, яким внесено ряд змін до Податкового кодексу України та до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків (стаття 9 цього Кодексу) належить податок на доходи фізичних осіб.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Підпунктами 162.1.1, 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України встановлено, що починаючи з 01 січня 2015 року платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як із джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.

Згідно із підпунктами 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 162.1 статті 163 цього Кодексу, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

При цьому, з 01 січня 2015 року згідно із статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1218 грн на місяць.

Згідно із підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654,00 грн (розмір мінімальної заробітної плати 1218,00 грн х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків. Якщо сума нарахування більше 12180,00 грн (мінімальна заробітна плата 1218,00 грн х 10) ставка податку становитиме 15 та 20 відсотків.

Статтею 64 Бюджетного кодексу України (із змінами та доповненнями) передбачено, що податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 07 липня 2014 року № 1621, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71 тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного статтею 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що з 01 січня 2015 року органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії. Оскільки, положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01 січня 2015 року, і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, то у відповідача відсутні правові підстави не застосовувати норму закону, яка є чинною та такою, що не визнана не конституційною, а тому його дії при утриманні з пенсії позивача 15 відсотків податку на доходи фізичних осіб та 1,5 відсотка військового збору є правомірними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що судами не допущено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак