Справа № 809/4088/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2016 р. м. Київ К/800/33275/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддів:Маслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Євгена Смика про стягнення заборгованості,

встановив:

У грудні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області (надалі - позивач, УПФУ) звернулось до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Євгена Смика (надалі - відповідач, Кооператив) про стягнення заборгованості.

Позов умотивований тим, що відповідач протиправно не відшкодував витрати, понесені УПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам Кооперативу. У зв'язку з цим та враховуючи надіслані відповідачу розрахунки заборгованості по відшкодуванню вищезгаданих витрат у відповідача виникла заборгованість перед УПФУ в загальній сумі 74 640,34 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року, позов задоволено частково: з відповідача на користь УПФУ стягнуто 6 494,42 грн. невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку № 2, за період з жовтня по грудень 2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалою апеляційного суду про залишення його без змін, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування таких рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач заперечень проти касаційної скарги не надав.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як установлено судами, Кооператив є платником страхових внесків та як платник останніх перебуває на обліку в УПФУ.

Позивачем у листопаді 2014 року виставлено на адресу Кооперативу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з жовтня 2014 року, виплачених громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, до якого увійшли суми виплачених останнім сум пенсії з дня їх призначення.

Так, відповідно до актів зустрічних перевірок документів про стаж роботи та заробітної плати від 09 серпня 2010 року та від 01 серпня 2013 року, громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_7 набули трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, під час роботи в Кооперативі.

Згідно з протоколом від 17 серпня 2010 року № 20130 громадянину ОСОБА_5, протоколу від 23 травня 2013 року № 43391 та розпорядження за від 09 липня 2013 року № 139066 громадянину ОСОБА_6, протоколу від 30 липня 2013 року № 43580 та розпорядження від 16 жовтня 2013 року № 139189 громадянину ОСОБА_7, відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788) призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначені пенсії призначені на підставі довідок від 02 березня 2010 року, від 24 квітня 2013 року та від 11 червня 2013 року, відповідно.

Також судами встановлено, до жовтня 2014 року УПФУ на адресу відповідача розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не виставлялось.

На запит УПФУ від 08 жовтня 2014 року Державною податковою інспекцією у Рогатинському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області надано відповідь № 19/10/10-15-03 про те, що Кооператив для набуття статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку відповідних документів у 2012-2014 роках не подавав. До 2014 року УПФУ вищевказаний статус відповідача не перевіряв, жодних запитів з цього приводу не надсилав.

Задовольняючи позов у частині позовних вимог щодо періоду з жовтня по грудень 2014 року, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із наявності у відповідача обов'язку відшкодовувати витрати УПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 серпня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком № 1 і за списком № 2, визначено, зокрема, підпунктами «а» і «б» - «з» частини першої статті 13 Закону № 1788.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663; надалі - Інструкція; цитується в цій ухвалі в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).

Згідно із абзацом першим пункту 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У той же час, відмовляючи в задоволенні позову в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, нарахованих за періоди, що передували жовтню 2014 року (з для призначення пенсії відповідним громадянам), суди виходили з того, що позивач був зобов'язаний формувати відповідні розрахунки після призначення пенсії відповідним громадянам, однак, у порушення Інструкції такі розрахунки не формувались та відповідачу у встановленому порядку не надсилались, а включення до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за попередній період здійснено позивачем з порушення вимог законодавства та за відсутністю відповідних повноважень.

З таким висновком судів колегія суддів погодитися не може з огляду на їх необґрунтованість та передчасність.

Згідно із пунктами 6.4 та 6.5 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Абзацами першим та другим пункту 6.7 Інструкції визначено, що в разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У пункті 6.8 Інструкції закріплено, що в разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

У разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства не направляється.

Наведене свідчить про наявність у органів Пенсійного фонду України повноважень виставляти підприємствам розрахунки витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за періоди, що передують поточному.

При цьому колегія суддів наголошує на тому, що ані Інструкція, ані інші нормативно-правові акти з питань пенсійного забезпечення не містять норм, що стосуються обмеження відшкодування витрат за пенсіями, призначеними на пільгових умовах, виставлених за попередні періоди.

Поряді із цим, відповідно до правової позиції Верховного Суду України (справа № 21-3122а15) у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV, відповідно до яких строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС України, не застосовуються.

Отже, підприємства зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, незалежно від періоду, за який такі витрати нараховані, та до відшкодування в якому періоді заявлені, а так само незалежно від обставин, що зумовили не виставлення відповідного розрахунку на адресу платника (призначення нової пенсії або її перерахунок, у тому числі за судовим рішенням, чи бездіяльність відповідного органу/органів Пенсійному фонду України) в строки, визначені Інструкцією. Стягнення таких витрат в судовому порядку строком давності не обмежується.

Суди при розгляді справ цієї категорії повинні перевірити правильність розрахунку заявлених до відшкодування витрат органів Пенсійному фонду України, а за необхідності - правомірність їх нарахування.

При цьому, судам слід мати на увазі, що згідно із пунктом 6.6 Інструкції додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Як зазначено вище, в справі, що розглядається, суди встановили, що громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначено пенсії відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 1788, а до виставленого УПФУ на адресу відповідача розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій увійшли суми, виплачені з дня призначення пенсій вказаним громадянам.

Правильність розрахунку заявлених до відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій указаним громадянам за період до жовтня 2014 року судами не перевірена.

Без з'ясування викладеного правильний розгляд цієї справи по суті є неможливим.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки ухвалені судами обох інстанцій рішення не відповідають вимогам статті 159 КАС України щодо законності і обґрунтованості, такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 227 КАС України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції не може встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судових рішеннях.

Під час нового розгляду судам слід дослідити правильність розрахунку заявлених до відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій названим громадянам за весь період, охоплений розрахунком, та надати правову оцінку цим обставинам у сукупності з іншими встановленими обставинами справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: