Справа № 185/2782/16-а (2-а/185/303/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2016 рокусправа № 185/2782/16-а провадження №2-а/185/303/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу

Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року по справі №185/2782/16-а (провадження №2-а/185/303/16) за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати неправомірною відмову УПФУ у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за його заявою, в зв'язку з недостатністю документів;

- зобов'язати УПФУ зарахувати позивачу у повному обсязі, період роботи, як водію вантажного автомобіля КрАЗ, безпосередньо зайнятого у технологічному процесі на шахтах з вивезення породи в «Павлоградська автобаза» з 01.01.1993 року по 27.10.2009 року;

- зобов'язати УПФУ призначити,нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як водію вантажного автомобіля КрАЗ, безпосередньо зайнятого у технологічному процесі на шахтах з вивезення породи в «Павлоградська автобаза», за період з 01.01.1993 року по 27.10.2009 року, з часу звернення за призначенням пенсії, а саме з 17 листопада 2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у період з 01.01.1993 року по 27.10.2009 року працював водієм та повний робочий день був зайнятий у технологічному процесі по вивозу породи на великовантажному транспортному засобі. По досягнення 55-річного віку, 17 листопада 2015 року, він звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак в цьому йому було відмовлено з огляду на недостатність необхідного пільгового стажу. На думку позивача, його право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджено належними документами, а тому рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано відмову Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії на пільгових умовах з 17 листопада 2015 року - протиправною;

зобов'язано Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 листопада 2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Павлоградське об'єднане управління

Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області) звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована, фактично, тими обставинами, які стали підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії. Відповідач не погоджується з рішенням суду з тих підстав, що у позивача недостатньо пільгового стажу для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки стаж роботи позивача на посаді водія вантажного автомобіля складає 10 років 0 місяців 7 днів замість 12 років 6 місяців років.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які з огляду на доводи апеляційної скарги не спростовуються відповідачем, свідчать про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17 листопада 2015 року, у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом №272/03/18 від 11.01.2016 року управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області відмовило позивачу у призначанні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з тим, що позивач відпрацював 10 років 0 місяців 7 днів на посадах, що дають право на цей вид пенсії, при необхідних 12 роках 6 місяців. Так, за результатами зустрічної перевірки факту пільгової роботи за період з 01.01.1993 року по 27.10.2009 року УПФУ встановлено, що позивач виконував роботи на автомобілі КрАЗ з вивезення породи: 1993р. - 111 виїздів, 1994р. - 124 виїздів, 1995р.- 88 виїздів, 1996р.- 113 виїздів, 1997р.-118 виїздів, 1998р.-155 виїздів, 1999-85 виїздів, 2000-2001рр.- виїзди відсутні, за період з 01.01.2002р .по 27.10.2009р. в повному обсязі згідно подорожніх листів. Встановивши такі обставини, пенсійний орган вказує на те, що за період з 01.01.1993 року по 27.10.2009 року до пільгового стажу згідно п. «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» можливо зарахувати 10 років 0 місяців 7 днів. (а.с.14-15).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт роботи ОСОБА_2 водієм вантажного автомобіля, безпосередньо зайнятого в технологічному процесі на шахтах з вивезення породи, тобто на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії, підтверджено наданими документами. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних вимог Закону Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 637.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За змістом пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Досліджені судом відомості трудової книжки позивача свідчать про те, що ОСОБА_2 працював з 13.01.1992 року водієм першого класу в автоколоні №1 ВАТ «Павлоградвугілля» «Павлоградська автобаза» (наказ №6-к від 10.01.1992р.).04.07.2005 року позивач переведений водієм 1 класу в автоколону № 5 (розпорядження 217 від 01.07.2005 року). 01.11.2005 року позивача переведено водієм автотранспортних засобів 1 класу (розпорядження 369 від 31.10.2005 року). 24.02.2007 року позивача переведено водієм автотранспортних засобів 1 класу центральної автоколони (розпорядження 73 від 14.02.2007 року). 01.02.2010 року позивача звільнено з посади, у зв'язку із скороченням штату працівників за власним бажанням (а.с. 9-13).

На підставі наказу № 321 від 19 грудня 1997 року автобаза в/о "Павлоградвугілля" перейменовано в Державне відкрите акціонерне товариство "Павлоградська автобаза" ДХК "Павлоградвугілля". Наказом Фонду Державного майна України від 28.11.2003 року № 2145 Державне відкрите акціонерне товариство "Павлоградська автобаза" - дочірнє підприємство ВАТ "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" реорганізовано у філію ВАТ "ДХК "Павлоградвугілля" "Павлоградська автобаза". З 25.10.2004 року ВАТ "ДХК "Павлоградвугілля" перейменовано у ВАТ "Павлоградвугілля" відповідно до статуту ВАТ "Павлоградвугілля", затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ "ДХК "Павлоградвугілля", протоколом № 1 від 15.10.2004 року.

Окрім відомостей трудової книжки, займана позивачем посада підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №351 від 22.02.2010 року, яка видана філією «Павлоградська автобаза» ВАТ «Павлоградвугілля». Так, згідно зазначеної довідки ОСОБА_2 працював повний робочий день на зазначеному підприємстві та за період з 01.01.1993 року по 27.10.2009 року виконував роботи з вивезення породи вантажним автомобілем (КрАЗ -256Б -вантажність 12 тонн) на шахтах ВАТ «Павлоградвугілля» за професією, посадою водій автотранспортних засобів. Вказана довідка видана на підставі наказів та розпоряджень з основної діяльності та особового складу з 1991-2009 роки, журналу обліку водіїв, працюючих в шкідливих і важких умовах праці 1991-1999 роки, табеля водіїв з шкідливими умовами праці 2007-2009 роки, особової картки форми Т-2, табеля обліку робочого часу за 2000-2009 роки, розрахункових відомостей, подорожніх листів за 2004-2009 роки (а.с.16).

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та встановлюючи характер виконуваної позивачем роботи, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які працювали на одному підприємстві з позивачем та які підтвердили характер роботи, яку виконував позивач.

Наказами директора автобази ВО "Павлоградвугілля" №24 від 31 січня 1995 року, № 2 від 05.01.2001 року, № 117 від 05.04.2005 року "Про завершення атестації робочих місць", робоче місце водія по перевезенню породи було віднесено до переліку робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2.

Таким чином, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що право позивача на пільгове пенсійне забезпечення підтверджене записами трудової книжки, уточнюючою довідкою, іншими наданими доказами, а також показами свідків, допитаних в судовому засіданні, а тому відповідач неправомірно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Крім цього, з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, становив 606 грн. 32 коп.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року по справі №185/2782/16-а (провадження №2-а/185/303/16) - без змін.

Стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606 (шістсот шість) грн. 32 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 08.06.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська