Справа № 810/5793/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5793/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування Рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У зв'язку з неприбуттям жодного з представників осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нову Постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з наступних підстав.

Як вбачається з п.п. 1.1. та 1.2. Контракту на поставку тари для пакування яєць №13 від 01 квітня 2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.16-19), укладеного між Позивачем, як Покупцем, та Brodrene Hartmann A/S (Данія), як Постачальником, Постачальник зобов'язується поставити (передати право власності) Покупцю товар, а Покупець оплатити товар: паперові упаковки та прокладки для яєць (надалі - Товар); Постачальник поставляє Покупцю Товар на умовах СРТ - Україна, Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Колхозна, 11, та Київська область, м. Ставище, вул. Вереснева, 1 автотранспортом (відповідно до Інкотермс 2010).

Також, між Позивачем, як Покупцем, та Brodrene Hartmann A/S (Данія), як Постачальником, укладено Додаткову угоду №1 до Контракту №13 на поставку тари для пакування яєць від 01 квітня 2013 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.20).

Крім того, між Позивачем, як Покупцем, та Brodrene Hartmann A/S (Данія), як Постачальником, укладено Додаткову угоду №44 до Контракту на поставку тари для пакування яєць №13 від 01 квітня 2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.21), відповідно до п.п. 2 та 3 якої, умовами поставки визначено FCA Tonder, Denmark (Інкотермс 2010), автомобільним транспортом; вартість тари та упаковки включено до вартості товару.

Brodrene Hartmann A/S (Данія) здійснено поставку товару на митну територію України, для митного оформлення якого 15 червня 2015 року Позивачем надано Відповідачу електронну митну декларацію №125130005/2015/544707, копія якої також наявна в матеріалах справи (а.с.79). За зазначеною Декларацією митну вартість товару, що імпортується, визначено Позивачем за ціною договору (контракту) та додано до неї: Картку акредитації; транспортну накладну CMR від 11.06.2015 року; Довідку про транспортні витрати від 15.06.2015 року №53; Висновок ТПП про вартість товару Ц-250; Калькуляцію витрат виробника товару; Інвойс; Пакувальний лист; Додаткова угода №44від 11.06.2015 року; Контракт на поставку тари для пакування яєць №13 від 01 квітня 2013 року; Рахунок за надання транспортних послуг від 15.06.2015 року №119; Прибуткову накладну №1414; Експортну декларацію країни відправлення.

Для уточнення вартості задекларованого Позивачем товару, Відповідачем запропоновано надати йому додаткові документи.

На виконання вимоги Відповідача, Позивачем надано додаткові документи, а саме: Контракт на поставку тари для пакування яєць №13 від 01 квітня 2013 року; Додаткову угоду №44 від 11.06.2015 року до Контракту на поставку тари для пакування яєць №13 від 01 квітня 2013 року; Рахунок-фактуру (інвойс) 402039/1; Довідку ФОП ОСОБА_2 про транспортні витрати №53 від 15.06.2015 року; Рахунок на оплату від 15.06.2015 року №119; транспортну накладну CMR від 11.06.2015 року.

Відповідачем оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130005/2015/00091, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.12-13).

Відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 16 червня 2015 року №125130005/2015/10053/1, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.10-11).

Як зазначено в Рішенні Відповідача, метод за ціною договору не застосовується тому, що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості не містяться всі відомості щодо підтвердження числових значень митної вартості товарів. Методи за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовуються у зв'язку з невиконанням вимог ст. 59-60 Митного кодексу України; методи згідно зі ст.ст. 62, 63 Митного кодексу України не застосовуються у зв'язку з відсутністю інформації щодо ціни складових для визначення за даними методами. Резервний метод використано з урахуванням інформації, наявної в митному органі, щодо митного оформлення товарів за МД від 12.05.2015 року №125130005/2014/543628. Рішення винесено з урахуванням термінів, передбачених ст. 53 Митного кодексу України, на письмове прохання суб'єкта ЗЕД. Проведено консультацію між митним органом та декларантом відповідно до вимог ст. 57, 59 Митного кодексу України.

Згідно зі ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої ст.51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

А згідно з частиною другою ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини першої-третьої ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості; контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу; за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої-шостої ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з частиною другою ст.58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Колегією суддів встановлено, що обов'язок покриття транспортних витрат покладено на Позивача. Як зазначалось вище, Позивачем до митного оформлення подано Відповідачу складені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Рахунок на оплату №119 від 15 червня 2015 року та Довідку про транспортні витрати з доставки вантажу №53 від 15 червня 2015 року (а.с.25), в якій зазначено, що нею Позивачу надано транспортно-експедиційні послуги автомобілем на підставі відповідного Договору. Проте, з транспортної накладної CMR від 11.06.2015 року (а.с. 26) неможливо встановити фактичного перевізника товару.

Як вбачається з п. 1.1. Договору про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні №270 від 24 жовтня 2014 року, укладеного між Позивачем, як Замовником, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як Експедитором, у відповідності до умов цього Договору Замовник доручає і надає для перевезення вантаж, а Експедитор забезпечує доставку вантажу в пункт призначення автомобільним транспортом на території України та за її межами відповідно до умов Заявок Замовника, залучаючи до виконання умов цього Договору третю сторону.

Тобто, згідно умов зазначеного вище Договору, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є лише експедитором, яка має право згідно з пп. 2.2.9. п. 2.2. зазначеного Договору укладати договори й угоди із транспортними компаніями для виконання зобов'язань за цим Договором.

Проте, відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 року №1955-IV, зокрема у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Довідка про транспортні витрати з доставки вантажу №53 від 15 червня 2015 року та Рахунок на оплату №119 від 15 червня 2015 року, складені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, не є документами, що підтверджують вартість транспортних витрат на перевезення товару, адже в транспортній накладній CMR від 11.06.2015 року не зазначено фактичного перевізника товару.

Аналогічну правову позицію викладено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 травня 2016 року (К/800/8056/16) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯСЕНСВІТ" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмов та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку що Позивачем належним чином не підтверджено заявлену митну вартість товарів, у зв'язку з чим адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, Постанова Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою у задоволенні адміністративного позову відмовляється повністю.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити, Постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Степанюк А.Г.

Кузьменко В. В.