Справа № 703/1049/16-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/1049/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Гудзюк І.В.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА
Іменем України

06 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

за участю:

представника відповідача Кравчука С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного перегляду позивач до суду не прибув, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що 08 грудня 2014 року через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС Пилюхном О.І. по смузі руху «зелений коридор» на митну територію України в митному режимі «транзит» з метою особистого користування ввезено автомобіль «Land Rover Freelander» (VIN-номер НОМЕР_1 ), що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Королівства Нідерланди за державним номером 91FDVV.

Даний автомобіль за межі митної території України ОСОБА_1 в установлений законодавством 10-й строк вивезено не було, у зв`язку з чим, 26 січня 2016 року за даним фактом відносно нього відповідачем було складено протокол про порушення митних правил № 5/90200/16 за ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, а 16 березня 2016 року винесена постанова, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що, хоча, факт порушення митних правил і мав місце, проте, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення позивача слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1,2 статті 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи т проаналізувавши усі наявні докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв правомірно, в межах наданих повноважень та на їх виконання, що він і довів суду, як суб`єкт владних повноважень.

Так, засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України від 13.03.2012р. № 4495 (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом (ст. 321 МК України).

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Водночас, відповідно до ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною третьою статті 470 МК України визначено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначає позивач у своєму позові, автомобіль «Land Rover Freelander» (VIN-номер НОМЕР_1 ) був придбаний ним та переданий з волонтерськими намірами до розвідбату добровольчого батальйону «Правий сектор» для потреб військових, які перебувають в зоні АТО.

На підтвердження цього до матеріалів справи ним надано лист народного депутата ОСОБА_2 від 18 квітня 2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є його помічником на громадських засадах, який з волонтерськими намірами ввіз на митну територію України автомобіль «Land Rover Freelander» (VIN-номер НОМЕР_1 ), та в його присутності передав автомобіль у зоні проведення АТО поблизу селища Піски Донецької області до розвідбату добровольчого батальйону «Правий сектор» (а.с.60), газету «Сміла» від 28 січня 2015 року №4 (935) та копія сторінки газети «Сміла» №53 (930) від 24 грудня 2014 року, в яких розміщені подяки штабу Смілянського «Правого сектора» за купівлю джипів Land Rover та їх передачу на фронт.

Як вбачається з листа від 19 грудня 2014 року №571, рада громадської організації «Правий сектор-захід» повідомила начальника Львівської митниці ДФС про те, що автомобіль Land Rover з номерним знаком НОМЕР_2 був знищений під час проведення бойових дій в зоні АТО (а.с.7).

Разом з тим, відповідно до ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином, в разі належного інформування органи доходів і зборів про вказані обставини, строк дії таких обставин не зараховується до термінів транзиту.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач, в порушення вимог ст. 95 МК України, більше ніж на 10 діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який згідно ст.321 МК України перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене, про будь-які обставини, які цьому перешкодили, митницю не повідомив, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, яка винесена уповноваженою особою (ст. 522, 523 МК України), у встановлені строки, з дотриманням вимог територіальної підвідомчості (ст. 524 МК України) та відповідно до положень ст. 527 МК України у присутності позивача.

Частиною першою статті 460 МК України визначено обставини, настання яких не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом, а саме: вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 Митного кодексу внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу).

Разом з тим, як наголошувалось вище, про такі обставини позивач був зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів, що ним зроблено не було.

При цьому, суд критично ставиться до наданого до матеріалів справи листа громадської організації у Львівській області «Правий сектор» від 19.12.2014 (а.с.7), який, ніби-то, надсилався до Львівської митниці.

Проте, доказів надіслання зазначеного листа матеріали справи не містять, в той час, як представник відповідача його отримання заперечує, при цьому, цей лист не є належним доказом засвідчення факту знищення автомобіля «Land Rover Freelander», який, за твердженнями позивача, знаходився в зоні АТО у Донецькій області.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що долучені до позову фотознімки та газети не підтверджують достеменно вказаних позивачем обставин і не дають можливості ідентифікувати транспортний засіб.

Таким чином, на переконання судової колегії, дії митного органу по прийняттю оскаржуваної постанови є цілком правомірними.

Щодо висновку суду першої інстанції про малозначність вчиненого правопорушення, внаслідок чого, ним скасовано спірну постанову в частині призначення стягнення та застосовано усне зауваження, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

В свою чергу, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Водночас, згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Так, відповідно до ст. 461 МК України за порушення митних правил можуть бути накладені такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Водночас, згідно з ч.2 ст.22 КУ пАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Разом з тим, при вище викладених обставинах, а також з урахуванням поведінки позивача, який тривалий час не з`являвся для складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого його розгляду, причин своєї неявки не повідомляв, не надавав будь-яких пояснень, а пояснення, надані ним врешті-решт будь-якими доказами не підтвердив, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо відсутності у митного органу підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, зокрема, за малозначністю.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин, що мають суттєве значення для справи, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Щодо клопотання митного органу про стягнення з позивача судових витрат на користь Черкаської Митниці ДФС суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки відповідачем у справі такі витрати не були понесені, а нормами КАС України стягнення інших видів судових витрат з позивача на користь державного органу не передбачено, дана вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити, постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 08 червня 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененка

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.