Справа № 826/7211/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2016р. м. Київ К/800/9412/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Стародуб О.П. , розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазбуд" до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про скасування рішення щодо застосування фінансових санкцій та нарахування пені,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2013 року ПАТ "Укргазбуд" звернулось в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва з вимогами про скасування рішення №39 від 23.01.2013 р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування), несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2013р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014р. апеляційну скаргу ПАТ "Укргазбуд" задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

В касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області з посиланням на порушення норм процесуального та матеріального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.01.2013р. УПФУ в Солом'янському районі м. Києва винесло рішення №39 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування), несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким визначило ПАТ «Укргазбуд» штрафні санкції у розмірі 281503,71грн. та нарахувало пеню у розмірі 285308,44 грн. за період з 01.04.2009р. по 18.02.2011р.

Вважаючи, що підстави для накладення фінансових санкцій відсутні, ПАТ «Укргазбуд» звернулось з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що на дату прийняття відповідачем спірного рішення норми, на які він посилався як на підставу для прийняття рішення і які встановлюють фінансові санкції згідно пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), втратили чинність.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду апеляційної інстанції, оскільки такі висновки суду апеляційної інстанції є суперечливими та не ґрунтуються на нормах матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частинами 10 та 12 вказаної вище статті закріплено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом, а страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 106 Закону №1058-IV, яка діяла до 01.01.2011 р., було передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами ПФУ, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. Із набранням чинності Законом №2464-VI наведена вище норма матеріального права була скасована (підпункт «й» пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону).

Водночас відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011 р., в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 р. не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до картки особового рахунку позивача станом на 10.06.2013р. та копії розрахунку фінансових санкцій та пені по рішенню № 39 від 23.01.2013р., які містяться в матеріалах справи, станом на 01.01.2011 р. за позивачем рахувалась заборгованість зі сплати страхових внесків, що і зумовило нарахування штрафних санкцій та пені саме 23.01.2013р. - момент погашення такої заборгованості.

З огляду на викладене, заборгованість, а відтак і накладені штрафні санкції, які виникли до 01.01.2011р,. мають бути застосовані (стягнуті) і після 01.01.2011р., оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії частини дев'ятої статті 106 Закону №1058-IV.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що відповідач при формуванні рішення про застосування фінансових санкцій діяв правомірно.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області задовольнити. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014р. скасувати, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач В.М. Кочан

судді

Пасічник С.С.

Стародуб О.П.