Справа № 758/876/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 758/876/16-а
У Х В А Л А

10 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Подільського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва (далі - Відповідач, УПФ в Подільському районі) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними та незаконними дії УПФ в Подільському районі щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла на час призначення пенсії у розмірі, що станом на вересень місяць 2002 року складала 90% від суми заробітної плати, та встановлення нового розміру пенсії - 90 % від суми заробітної плати, виходячи з більш високого заробітку та займаної посади, без обмеження граничного розміру пенсії, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.12.2015 року №96 та довідки Генеральної прокуратури України №1 від 05.01.2016 року;

- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсі за вислугою років Позивачу згідно довідки Генеральної прокуратура України від 04.12.2015 року №96, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1992 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III, що діяла станом на вересень 2002 року, тобто на момент призначення пенсії і складала 90 % від суми заробітної плати) з розрахунку 90 % із середнього заробітку - 25 154,82 грн. з 01.12.2015 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 01.12.2014 року;

- зобов`язати УПФ в Подільському районі з 01.01.2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1992 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III, що діяла станом на вересень 2002 року, тобто на момент призначення пенсії і складала 90 % від суми заробітної плати) в розмірі 90 % від розміру середнього заробітку - 29 155,21 грн., зазначеного в довідці Генеральної прокуратура України №1 від 05.01.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 01.03.2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 КАС України.

При поданні апеляційної скарги Апелянтом не було дотримано вимог ч. 6 ст.187 КАС України, а саме до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Приписами ч. 6 ст. 187 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється з апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, а також зобов'язання останнього вчинити дії, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Зі змісту довідки Вищого адміністративного суду України, складеної за результатами аналізу практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» вбачається, що, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою до суду становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2016 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VIII встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1378,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Подільського районного суду м. Києва становить 606,32 грн. (551,20 * 110%).

Однак, всупереч вимог КАС України, Апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору у встановленому Законом розмірі або обґрунтованого клопотання про наявність підстав для зменшення розміру судового збору, його розстрочення або відстрочення.

Оцінюючи твердження Апелянта про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору у зв'язку з обмеженим фінансуванням, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Крім того, відповідно пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, посилання Відповідача на наявність підстав для звільнення від сплати судового збору не містить доказів скрутного майнового стану особи та неможливості останнього забезпечити сплату судового збору у встановленому Законом розмірі.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалі від 08.09.2015 року у справі №21-5496а15.

Згідно ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи, що Апелянтом не додано до апеляційної скарги документ про сплату судового збору, а викладені в апеляційній скарзі підстави для звільнення від сплати судового збору визнані необґрунтованими, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання УПФ в Подільському районі строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору або обґрунтованого клопотання про звільнення від його сплати, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Подільського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати Апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк