Справа № 757/43356/15-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва на постанову Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва по відмові ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з урахуванням виплаченої допомоги на оздоровлення, індексації грошових доходів та компенсації за невикористану відпустку неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, з урахуванням виплат визначених у довідці від 04.11.2015 про складові заробітної плати, включаючи виплачену допомогу на оздоровлення, індексації грошових доходів та компенсації за невикористану відпустку, починаючи з 01.11.2015.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.08.2015 позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва, та отримує пенсію за віком згідно Закону України „Про державну службу" у розмірі 80 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Позивач звернувся із заявою до Управління щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням у складі заробітної плати «Інші виплати».

Листом від 11.11.2015 Управлінням позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку, посилаючись на те, що законодавством не передбачено врахування до заробітної плати «Інших виплат». На підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених законам, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Надані позивачем довідки Державної служби статистики України №№ 19/1-27/540 та 19/1-27/541 від 29.12.2012 не є підставою для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до Закону.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про державну службу", які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний.

Згідно змісту статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 така пенсія призначається державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (частина перша ст. 40).

Частиною першою статті 66 цього Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно пункту 1 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Враховуючи приведену норму, до складу заробітної плати (доходу) входять усі види виплат, з яких сплачувались страхові внески та збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У постановах Кабінету Міністрів України № 697 від 18.05.1998 та № 1170 від 22.12.2010 визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У визначеному цими постановами Уряду України переліку не зазначена матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індксація заробітної плати.

Відповідно до частини другої ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною сьомою зазначеної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 прийнято постанову № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

В пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України "Про оплату праці", статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Право пенсіонера, що отримує пенсію за законодавством України про державну службу, на врахування "інших виплат", підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 та Вищого адміністративного суду України від 21.11.2012.

На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили Правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанову "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670", якою затверджено довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". У вказаній довідці міститься поле "інші виплати", з необхідністю їх розшифровки.

Дослідивши матеріали та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а тому «Інші виплати» відноситься до сум виплат для обчислення пенсії.

Що стосується доводів відповідача про те, що те, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 передбачено, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» не призначаються, а раніше призначені не перераховуються, то цією нормою визначено питання призначення пенсій, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», а не їх перерахунок, а тому ця норма до спірних правовідносин не застосовується.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 скаржнику відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення апеляційним судом.

Оскільки станом на момент вирішення справи доказів відповідної сплати судового збору апелянтом суду не надано, керуючись положеннями статей 88, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 535, 92 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016 - без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва до Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 535, 92 грн.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.