Справа № 826/177/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 червня 2016 року 08:15 справа №826/177/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ"
доДержавної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
провизнання нечинним податкового повідомлення-рішення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" (далі по тексту - позивач, ПАТ "АКБ "КИЇВ") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Рівному), в якому просить: визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача від 01 вересня 2015 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/177/16 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 11 квітня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача 2, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному від 01 вересня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пункту 123. статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України ПАТ "АКБ "КИЇВ" збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осібна 3 566,56 грн., в тому числі за основним платежем - 2 853,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 713,31 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта (довідки) від 14 серпня 2015 року №141/1504/14371869 "Про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з плати за землю (земельних податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) ПАТ "АКБ "КИЇВ" за 2015 рік" (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на суму 2 853,25 грн.

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення, оскільки з 19 червня 2015 року позивач не є орендарем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: місто Рівне, вулиця Кавказька, 9-А, у зв'язку з переходом права власності на таку ділянку до ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК" на підставі договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 19 червня 2015 року.

Доводи відповідача, викладені в письмовому запереченні проти позову, повністю співпадають з висновками акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

23 березня 2012 року між ПАТ "АКБ "КИЇВ" (орендар) та Рівненською міською радою (орендодавець) укладено договір оренди землі №0369, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування частини адміністративного будинку, яка знаходиться в місті Рівному на вулиці Кавказька, 9-А. В оренду надано земельну ділянку загальною площею 435 кв.м., за рахунок земель вилучених відповідно до рішення Рівненської міської ради від 31 травня 2011 року №790. Кадастровий номер земельної ділянки::01:015:0002.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №61 "Деякі питання участі держави у виведення з ринку ПАТ "АКБ "КИЇВ" та на підставі Договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 19 червня 2015 року, останнім було здійснено передачу активів та зобов'язань ПАТ "АКБ "КИЇВ" на користь ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК".

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 червня 2015 року об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: місто Рівне, вулиця Кавказька, 9-А, на підставі договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 19 червня 2015 року зареєстрований приватною власністю ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК".

Після укладення договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 19 червня 2015 року ПАТ "АКБ "КИЇВ" подано до податкового органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якою ПАТ "АКБ "КИЇВ" зменшено показники орендної плати.

Вирішуючи правомірність збільшення грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб ПАТ "АКБ "КИЇВ", суд керується наступним.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язків платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу), а згідно підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язків платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.

У відповідності до положень статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з пунктом 288.1 статті 281 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі, зокрема відчуження власником свого майна.

З огляду на викладене, вбачається, що право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Рівне, вулиця Кавказька, 9-А, 19 червня 2015 року перейшло від ПАТ "АКБ "КИЇВ" до ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК" на підставі договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, а відтак, з 19 червня 2015 року ПАТ "АБ "УКРГАЗБАНК" є платником податку на зазначену земельну ділянку, у зв'язку з чим, у позивача відсутній обов'язок сплачувати зобов'язання по орендній платі за землю з 19 червня 2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Правління Національного банку України від 24 червня 2015 року №411 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "АКБ "КИЇВ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 червня 2015 року №122 "Про початок процедури ліквідації банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКБ "КИЇВ" та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кічука О.І. строком на 1 рік з 25 червня 2015 року по 24 червня 2016 року включно.

Відомості про ліквідацію ПАТ "АКБ "КИЇВ" розміщено в газеті "Голос України" від 27 червня 2015 року №144.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними відповідно до частини 1 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а згідно з частиною 4 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку.

Частиною третьою статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача про відсутність у останнього обов'язку по сплаті орендної плати на землю та приходить до висновку про протиправність збільшення позивачу грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб згідно з податковим повідомленням-рішенням від 01 вересня 2015 року №.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "АКБ "КИЇВ"" підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 01 вересня 2015 року №4.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко