Справа № 820/1250/16
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р. Справа № 820/1250/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2016р. по справі № 820/1250/16

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Харківської області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач -ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Прокуратури Харківської області, в якому просив:

-поновити строк звернення до суду;

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виданні наказу, нарахуванню та виплати грошової допомоги за кожен повний рік роботи на прокурорсько -слідчих посадах у зв'язку із виходом на пенсію за вислугу років;

-зобов'язати відповідача видати наказ, нарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у звязку з виходом на пенсію за вислугу років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково -навчальних закладах прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Прокуратура Харківської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального ( ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" та процесуального права (ст. ст. 9, 86, 99, 100, 159 КАС України) та правової оцінки обставин у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 07.06.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов витсновку на наявність у позивача права на отримання грошової допомоги у зв'язку із виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ч.16 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Між тим, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції, а також не є спірним між сторонами, ОСОБА_1 працював на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Харківської області з 01.07.1991 по 03.09.2007, а також з 10.09.2007 по 23.02.2016.

Наказом прокурора Харківської області №1221к від 03.09.2007 радника юстиції ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та органів прокуратури Харківської області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), ст.38 КЗпП України.

Судовим розглядом встановлено, що рапорт на виплату грошової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію до відділу роботи з кадрами прокуратури Харківської області позивачем не надавався.

10.09.2007 на підставі наказу прокурора Харківської області №1261к ОСОБА_1 призначено на посаду старшого помічника Ізюмського міжрайонного прокурора.

Після проходження служби в органах прокуратури області, наказом прокурора Харківської області №32 к від 23.02.2016 прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області радника юстиції ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та органів прокуратури Харківської за власним бажанням відповідно до п.7 ч.І ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 23.02.2016.

З наведеного вбачається, що спірним питанням даної адміністративної справи є право позивача на отримання грошової допомоги при виході на пенсію за вислугою років у 2007 році у відповідності до частини 16 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-XII «Про прокуратуру».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

Так, статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлені вимоги пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, який набрав чинності з 01 квітня 2014 року частину 16 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» - виключено.

Проте наведена частина 16 статті 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (редакція від 23 лютого 2014 року), тобто в редакції чинній до 27 березня 2014 року (зміни набрали чинності з 01 квітня 2014 року) передбачала, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

За змістом наведеної норми виплата грошової допомоги можлива за умови звільнення працівників з роботи в органах прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років чи по інвалідності. Тобто, виплаті такої грошової допомоги повинно передувати як набуття права на пенсію за вислугу років чи по інвалідності, так і звільнення з органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію.

Колегія суддів зазначає, що 2007 році позивача було призначено на посаду старшого помічника Ізюмського міжрайонного прокурора, та з 10.09.2007 року по 23 лютого 2016 року позивач з органів прокуратури не звільнявся, в той час як вихід на пенсію у розумінні вищенаведеної частини 16 статті 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» був пов'язаний зі звільненням з роботи, тобто з припиненням роботи взагалі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 у 2007 році набув право на пенсію та оформив пенсію за вислугу років, проте не припиняв роботу в органах прокуратури, тобто фактично був працюючим пенсіонером, у зв'язку з чим до офіційного звільнення 23 лютого 2016 року у ОСОБА_1 не виникало право на отримання грошової допомоги, передбаченої частиною 16 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру», яка в свою чергу діяла до 01 квітня 2014 року.

При цьому, як вказувалось судом вище, на момент звільнення позивача з органів прокуратури (23.02.2016 року ) право прокурорів на отримання грошової допомоги у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури, - не було передбачено, оскільки вказана частина 16 статті 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» діяла до 01 квітня 2014 року.

Отже на момент звільнення позивача з органів прокуратури та звернення з заявою про виплату грошової допомоги (24.02.2016 року), норма закону, яка передбачала таке право, втратила чинність, підстави для нарахування та виплати позивачу вказаної грошової допомоги відсутні, у зв'язку із чим відповідач в оскаржуваному позивачем рішенні, що оформлено листом №18-9-16 від 03.03.2016 року, обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті грошової допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність протиправних дій, рішень або бездіяльності відповідача у даних правовідносинах та не вбачає підстав для виплати позивачу грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів обґрунтованість своїх дій, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2016р. по справі № 820/1250/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст постанови виготовлений 13.06.2016 р.