Справа № 643/16111/15-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р.Справа № 643/16111/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

при секретарі судового засідання - Ружинській К. О.,

за участю представників сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лісовицької О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2016р. по справі № 643/16111/15-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, у якому, з урахуванням уточнень від 29.03.2016 року, просила:

- визнати неправомірними дії відповідача про відмову в перерахунку пенсії за віком позивачу від стажу роботи та заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн. в 2015 році;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу заборгованість по пенсії за віком позивачу від стажу роботи та заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн. з 2015 році з 23.06.2015 року, так як причиною відмови в зазначеному перерахунку став неправильний перерахунок пенсії у 2011 році із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. замість показника 2010 рік у розмірі 1982,63 грн.

Московський районний суд м. Харкова постановою від 25.04.2016 року відмовив у задоволенні позову.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково застосував положення ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообоз'язкове державне пенсійне страхування», не встановив обставини, які мають значення для справи та не надав правової оцінки доказам по справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, вважав постанову суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що з 03.05.2002 року ОСОБА_3 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

07.04.2011 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за стажем роботи та заробітної плати. Перерахунок проведено з 01.04.2011 року, пенсію обчислено від середньомісячної заробітної плати 1047, 03 грн. (із урахуванням індивідуального коефіцієнту зарплати 0.87405 та показника середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік - 1197,91 грн.).

Оскільки відповідачем було здійснено перерахунок пенсії без урахування приписів ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_3 вважає здійснення перерахунку пенсії у такий спосіб неправомірним, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що одним з показників, який враховується при обчисленні формули визначення заробітної плати (дохід) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників. зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі- Закон № 1058-IV)встановлено, що в разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання в цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 зазначеного Закону).

За змістом частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Слова "за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року" означають, що враховується вся заробітна плата, у тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кз);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти висновку, що заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати

Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками є (Ск : К).

Зі змісту частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 зазначеного Закону, цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, УПФУ обґрунтовано відмовило позивачу у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 21-343а12 від 06.11.2012 року.

Зазначене вище спростовує доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік при перерахунку пенсії за віком позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2016р. по справі № 643/16111/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.