Справа № 2а-9928/12/1370
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 р. Справа № 876/5841/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Золочівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року за позовом заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Військової частини 3007 ВВ МВС України до Золочівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Заступник Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Військової частини 3007 ВВ МВС України звернувся до суду з адміністративним позовом до Золочівської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області Державної податкової служби, в якому з врахуванням додаткових пояснень зареєстрованих за №1519 від 16.01.2013 року просив визнати такими, що не відповідають вимогам законодавства України та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.10.2012 року №, №, №, №, №, №.

В обґрунтування вимог зазначає, що за наслідками проведеної перевірки з питань своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з плати за землю винесено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено зобов`язання зі сплати штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за землю. Проте, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення необґрунтованими.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано прийняті Золочівською міжрайонною державною податковою інспекцією Львівської області Державної податкової служби податкові повідомлення-рішення від 10.10.2012 року за № , за № , за № , за № в частині штрафу на суму 0 грн. 52 коп. та за № в частині штрафу на суму 8043 грн. 48 коп.. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Золочівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за результатами перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання до бюджету Золочівською МДПІ Львівської області ДПС 26.09.2012 року складено акт за №1501/08803566 та 10.10.2012 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за №, яким за затримку на 9 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 0,05 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 0,05 коп.;

- за №, яким за затримку на 89 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 3 грн. 15 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 0,63 коп.;

- за №, яким за затримку на 9 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 0,70 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 0,07 коп.;

- за №, яким за затримку на 275 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 41169 грн. 73 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 8233 грн. 95 коп.;

- за №, яким за затримку на 11 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 61 грн. 96 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 6 грн. 20 коп.;

- за №, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 0 грн. 40 коп.

Перевіркою було встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 в порушення вимог п.287.3 ст.287 Податкового кодексу (надалі ПК) України від 01 грудня 2010 року №2755-VІ несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного податкового зобов`язання з плати за землю.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах справи наявні платіжні доручення в яких платником податків вказано призначення платежу - сплата земельного податку за кожен місяць 2010 року, проте органом державної податкової служби було самостійно змінено призначення цих платежів під час перерахування коштів до бюджету, що відображено в акті перевірки.

Відтак, суд дійшов до висновку, що оскільки чинним на момент погашення податкових зобов`язань відображених у податковому розрахунку земельного податку на 2010 року законодавством не було передбачено повноважень органу державної податкової служби погашати податковий борг при цьому змінюючи призначення платежу, відповідач без достатніх на те правових підстав, зарахував суму сплачену позивачем в погашення податкового боргу, який був сплачений повністю згідно зазначених платіжних доручень.

Щодо своєчасності сплати решти суми податкового зобов`язання згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за №901 від 28.01.2011 року, то суд першої інстанції дійшов висновку, що платник податків не у визначений законодавством строк сплатив суму податкового зобов`язання з плати за землю за 2011 рік.

Позивачем самостійно у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за №901 від 28.01.2011 року, з врахуванням наведених норм, визначено плату за землю, яка повинна бути перерахована до бюджету, однак, такого обов`язку ним вчасно виконано не було.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають дійсним обставинам справи, враховуючи наступне.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 126.1 ст.126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Даючи правову оцінку спірним відносинам, суд першої інстанції вірно зазначив, що право визначати призначення платежу, відповідно до чинного законодавства України на момент погашення податкових зобов`язань відображених у податковому розрахунку земельного податку на 2010 року, належало виключно платнику, а тому суми податкових зобов`язань або податкового боргу з урахуванням підп.16.5.2 п.16.5 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов`язань або податкового боргу, визначених платником податків.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення за №602 від 06.07.2010 року, за №690 від 28.07.2010 року, за №782 від 20.08.2010 року, за №878 від 15.09.2010 року, за №970 від 13.10.2010 року, за №1021 від 21.10.2010 року, за №1098 від 16.11.2010 року, за №1176 від 08.12.2010 року, в яких платником податків вказано призначення платежу сплата земельного податку за кожен місяць 2010 року.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податковий орган не міг погашати податковий борг при цьому змінюючи призначення платежу, а відтак безпідставно зарахував суму сплачену позивачем в погашення податкового боргу, який був сплачений повністю згідно зазначених платіжних доручень.

Щодо своєчасності сплати решти суми податкового зобов`язання згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за № 901 від 28.01.2011 року, суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно з п.284.3 ст.284 цього ж Кодексу, якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.

Позивачем самостійно у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за №901 від 28.01.2011 року визначено плату за землю, яка повинна бути перерахована до бюджету

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкові повідомлення-рішення від 10.10.2012 року за №, за №, за № є протиправними повністю, а за № в частині штрафу на суму 0 грн. 52 коп., за № в частині штрафу на суму 8043 грн. 48 коп..

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Золочівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року по справі № 2-а-9928/12/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 13.06.2016 року.