Справа № 296/5353/15-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2016 р. м. Київ К/800/3524/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2016 року

у справі № 296/5353/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання дій незаконними та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України) про визнання дії незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 07.05.2015 № 63/3-Ф.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.11.2015, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2016, позов задоволено. Визнано дії посадової особи ДАБІ України ОСОБА_3 незаконними та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2015 №63/6-ф.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДАБІ України оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі касатор просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ДАБІ України в порядку вимог статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 та на підставі наказу в.о. голови ДАБІ України від 05.01.2015, направлення на проведення перевірки від 16.04.2015 № 103/15 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_2 щодо достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, про що складено акт від 21.04.2015.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 21.04.2015 зафіксовано порушення з боку позивача, а саме в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 21.01.2015 № ЖТ 63 «Реконструкції власної квартири № АДРЕСА_1, під магазин непродовольчих товарів в м. Житомирі» під час перевірки встановлено недостовірність даних, зокрема в пункті 11-1 декларації (інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію чи договір про встановлення права земельного сервітуту щодо будівництва об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури) замовником будівництва громадянином ОСОБА_2 зазначено - реконструкція в межах існуючого приміщення, а при візуальному огляді встановлено, що фактично реконструкція квартири № АДРЕСА_1, під магазин непродовольчих товарів в м. Житомирі проведена з влаштуванням вхідної групи (сходів та навісу), яка розташована за межею квартири № 41, на прибудинковій території багатоквартирного 5-ти поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1.

Постановою управління ДАБІ у Житомирській області №63/6-Ф від 07.05.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною тринадцятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення від 21.04.2015 відносно ОСОБА_2, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, складено за відсутності позивача. Таким чином, протокол для ознайомлення та підпису ОСОБА_2 не надавався, в результаті чого останній не мав можливості подати пояснення щодо викладених у протоколі обставин, надати докази та скористатись правовою допомогою.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись зі вказаним висновком суду апеляційної інстанції в повній мірі з огляду на таке.

Частинами першою та другою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок № 553).

Пунктами 9, 13 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном (пункти 15-16 Порядку №553).

За правилами пунктів 17-20 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Припис складається у двох примірниках та підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної Інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 533 у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначається Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 (далі - Порядок № 244).

Пунктом 3 Порядку № 244 передбачено, що у разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням. Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв'язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції. У разі ненадання суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності, інформації щодо його адреси документи, які є підставою для притягнення його до відповідальності, надсилаються суб'єкту містобудування за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 244 уповноважена посадова особа інспекції складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (пункт 13 Порядку № 244).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 244 справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові (пункт 25 Порядку № 244).

Отже, за змістом вище наведених правових норм вбачається, що суб'єкт містобудування щодо якого здійснюється перевірка має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, а також надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, щодо порушення процедури здійснення перевірки посадовою особою ДАБІ України ОСОБА_3

Проте, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу не те, що суди дійшли помилкового висновку щодо скасування постанови, оскільки порушення процедури здійснення перевірки та притягнення суб'єкта будівництва до відповідальності не може бути підставою для звільнення позивача від сплати відповідних штрафних санкцій у випадку, якщо порушення ним вимог будівельного законодавства підтверджено належними та допустимими доказами.

Так, згідно з пунктом 2 Порядку виконання підготовчих робіт і Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію.

Частиною четвертою статті 34 Закону України «Про Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку,трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення судів попередніх інстанцій названим вимогам процесуального закону відповідають не в повній мірі.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових норм адміністративного судочинства стосовно принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі та належності доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що під час нового розгляду справи для прийняття правильного рішення по суті спору суду першої інстанції необхідно установити, які саме порушення з боку ОСОБА_2 зафіксовано посадовою особою ДАБІ України у протоколі від 21.04.2015 та за вчинення яких прийнято постанову від 07.05.2015 № 63/3-Ф. Крім того, необхідно дослідити декларацію про готовність об'єкта до експлуатації та перевірити відповідність наявної у ній інформації викладеним у протоколі від 21.04.2015 порушенням.

З огляду на викладене доводи касаційної скарги заслуговують на часткову увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування рішення суду апеляційної інстанції у частині задоволеного позову щодо визнання протиправною та скасування постанови від 07.05.2015 № 63/3-Ф.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій під час прийняття рішення по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2016 року в частині задоволення позову щодо визнання протиправною та скасування постанови від 07.05.2015 № 63/3-Ф в цій справі скасувати, направивши в цій частині справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У решті постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель