Справа № 820/1782/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 червня 2016 р. № 820/1782/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

суддів - Панченко О.В., Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Держземагенства України, Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд про визнання протиправними та скасування наказів: відповідача-1 від 10.03.16 р. № 1дс-кт/а та відповідача-2 від 17.03.16 р. №1дс-к.

Позивач обгрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржувані накази є такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України, чим порушуються його законні права, свободи та інтереси і потребує судового захисту.

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники відповідної сторони за довіреністю - Кравченко К.В., Рак О.В. проти позову заперечували посилаючись на те, що позовні вимоги є незаконними та необгрунтованими, у зв'язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 10 грудня 2012 року, згідно наказу № 1095-к, був призначений на посаду начальника Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області, на якій працює і на теперішній час.

Наказом № 1 дс-кт/а Державного агентства земельних ресурсів України за підписом Голови комісії з реорганізації Держземагенства України від 10.03.2016 року, ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків, яке полягає у неправильному визначенні боржника у справі № 820/5195/15, що призвело до негативних наслідків в частині неможливості виконання Держгеодастром рішення суду.

Із зазначеним суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Отже, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, уставів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України.

При судовому розгляді встановлено, що посадові обов'язки позивача визначені Положенням про Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області та Наказом № 30 від 15.05.2013 року «Про затвердження розподілу обов'язків між начальником Управління та заступником начальника Управління - начальником відділу державного земельного кадастру.

Згідно ст. ст. 139,140,142 КЗпП України, порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Тобто, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Всупереч зазначеному, оскаржуваний наказ Держземгентства України від 10.03.2016 року за № Ідс-кт/а містить посилання щодо неналежного виконання позивачем службових обов'язків, які полягали у неправильному визначенні боржника у справі № 820/5195/15, на що суд зазначає про таке.

Згідно із ч. 1 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи із вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства України заміна боржника у виконавчому провадженні є правом, а не обов'язком суду. Тобто, подача заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні не передбачає автоматичної заміни сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2016 року у справі № 820/5195/15 було замінено боржника у виконавчому провадженні з Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Таким чином, за рішенням суду було проведено заміну боржника у виконавчому провадженні №49565446, відкритому на підставі виконавчого листа № 820/5195/15.

Положеннями ст.149 КЗпП України передбачено, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному наказі від 10.03.2016 року за № Ідс-кт/а Держземагентство України посилається на пояснення начальника управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області від 01.02.2016 року за № 16/0/2-16.

Проте з цього приводу слід зазначити, що 01.02.2016 року Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області направило до Державної служби України з питань геодезії, картографії і кадастру листа за № 16/0/2-16, в якому було надано відповідь на питання стосовно заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення по справі № 820/5195/15.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є зовсім іншою юридичною особою ніж Державне агентство земельних ресурсів України.

Жодних письмових пояснень Державне агентство земельних ресурсів України з цього приводу від позивача не запитувало та ним пояснення щодо цього не надавалось, що є порушенням ч. 1 ст. 149 Кодексу законів про працю України.

Окрім того, згідно із ч. 3 ст. 149 Кодексу законів про працю України передбачається, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, що в даному випадку відповідачем-1 не дотримано.

Так, окремо слід зауважити, що в преамбулі наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 10.03.2016 року за № Ідс-кт/а відповідач-1 посилається на те, що неналежне виконання позивачем своїх службових обов'язків призвело до негативних наслідків у вигляді неможливості виконання Держгеокадастром рішення суду.

З цього приводу слід вказати, що Держземагентство України та Держгеокадастр є зовсім різними юридичними особами, які мають певні права та обов'язки та не зовсім зрозуміло, яким чином нібито настання негативних наслідків для Держгеокадастру впливає на права та обов'язки Держземагентства України.

Також, важливо відзначити, що згідно із ч. 1 статті 148 Кодексу законів про працю України закріплюється, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до оскаржуваного наказу від 10.03.2016 року за № Ідс-кт/а, підставою для оголошення догани позивачу було, зокрема, пояснення позивача від 01.02.2016 року за № 16/0/2-16.

Таким чином, відповідач-1 був обізнаний про виявлення проступку ще 01.02.2016 року.

Отже, строк для застосування до позивача дисциплінарного стягнення сплинув ще 03.03.2016 року.

З огляду на вказане, оскаржуваний наказ від 10.03.2016 року за № Ідс-кт/а було прийнято на 7 днів пізніше встановленого строку, тобто з порушенням вимог ч. 1 ст. 148 Кодексу законів про працю.

Таким чином, на підставі вищенаведеного та з урахуванням наявних доказів у справі наказ відповідача-1 є протиправним, оскільки прийнятий без дотримання приписів чинного законодавства України, що призвело порушення прав, свобод та інтересів позивача як працівника та державного службовця.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку таких доказів відповідачем-1 не надано.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідач-1, як суб'єкт владних повноважень, не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його оскаржуване рішення є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення позову у цій частині.

Щодо решти позовних вимог, то вони на думку суду є недоведеними, з урахування приписів ст. 71 ч. 1 КАСУ, шляхом надання належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо порушення прав, свобод та інтересів позивача, що потребує судового захисту в розумінні ст. 2 КАСУ, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 94 КАСУ, позивачеві підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 10.03.2016 року за № Ідс-кт/а про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13.06.2016 року.

Головуючий - суддя Самойлова В.В.

Судді Панченко О.В.

Спірідонов М.О.