Справа № 130/359/16-а
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08.06.2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі - Росовській О.Ю.

із участю : - позивача ОСОБА_1

- представника позивача Савчука М.В.,

- представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за адміністративним позовом адвоката Савчука Миколи Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Савчук М.В. в інтересах ОСОБА_1 15.02.2016 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, вказавши що позивач ОСОБА_1 11.01.2016 року звернувся до Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області (наразі - Жмеринське об'єднане управління ПФУ Вінницької області) із заявою про призначення пільгової пенсії згідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Повідомив, що 21.01.2016 року відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії у зв'язку із відсутністю в період роботи з 28.12.1993 року по 21.04.1997 року підтвердження роботи позивача в бригаді мулярів комплексних бригад та не надані документи про результати атестації робочих місць. Пояснив, що у період роботи з 28.12.1993 року по 21.04.1997 року ОСОБА_1 працював у ЗАТ "Нафтабудсервіс", дане підприємство закрито 20.03.2014 року. Зазначив, що загальний стаж роботи позивача складає 38 років 04 місяці 26 днів, а його пільговий стаж роботи становить 16 років 7 місяців 22 дні. З викладених підстав просив визнати неправомірним рішення комісії Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 11.01.2016 року пільгову пенсію згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також допустити до негайного виконання постанову суду у межах суми стягнення за один місяць.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з викладених у позові обґрунтувань. Позивач повідомив, що він з весни 1981 року по 01.07.2003 року працював муляром, а потім був переведений ремонтником штучних споруд. Представник позивача пояснив, що позивач 13.05.2014 року звернувся із трудовою книжкою та паспортом громадянина України до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з метою оформлення пенсії, в результаті чого йому запропонували заповнити стандартний бланк заяви, але потім з'ясувалося, що це була заява на підтвердження стажу роботи, та в результаті розгляду даної заяви відповідач відмовив у призначенні пенсії, посилаючись на відсутність уточнюючих довідок та ненадання документів про результати проведення атестації робочих місць. Зауважив, що у зв'язку з тим, що позивач не міг надати відповідачу уточнюючі довідки, так як підприємство на якому він працював ліквідовано, на підтвердження чого він надавав відповідачу витяг з державного реєстру з інформацією про його ліквідацію. Посилаючись на те, що у позивача є 6 років 5 місяців стажу роботи на посаді ремонтника штучних споруд, професії яка відноситься до Списку №2, та 6 років 3 місяці стажу роботи муляром за період роботи з 1983 року по 1989 рік, коли не потрібно було проводити атестацію робочих місць, що в сумі складає 12 років 6 місяців стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, просили визнати неправомірним рішення комісії Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу з 11.01.2016 року пільгову пенсію згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на надані попередньо до суду письмові заперечення, та пояснила, що позивач 11.01.2016 року звернувся до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак із записів його трудової книжки неможливо було зробити висновок чи працював останній муляром в комплексних бригадах мулярів, а тому йому було роз'яснено, що він має також надати уточнюючі довідки та накази про атестацію робочих місць, однак позивач цього не зробив, на що отримав відмову. Зауважила, що посада муляра вперше була внесена до пільгових списків постановою Ради міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, а тому вимога позивача щодо зарахування до пільгового стажу роботу останнього за період з 01.07.1983 року по 13.10.1989 року муляром Будівельно-монтажного поїзду є безпідставною, оскільки дана посада за цей період роботи ОСОБА_1 не передбачалась даними списками. Зауважила, що відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи працівники, зайняті повний робочий день та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. Відповідно до Списку №2, розділу ХХVІІ "Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 право на пільгове пенсійне забезпечення мають мулярі, які постійно працюють у бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, однак позивачем не було надано жодного документального підтвердження про те, що він працював з 28.12.1993 року по 21.04.1997 року на ЗАТ "Нафтобудсервіс" саме муляром в бригаді мулярів комплексних бригад та не надані документи про результати атестації робочих місць. Посилаючись на те, що період роботи позивача з 1983 року по 1989 рік взагалі не передбачено пільговими списками, а період роботи позивача, який підтвердила Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", тобто 6 років 5 місяців 29 днів є недостатнім для виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", просила відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він з 1972 року працював у ПЧ-9 на Південно-західнвй залізниці та з 1997 року в одній групі разом із ним працював позивач ОСОБА_1 Свідок був майстром по роботі штучних споруд, а позивач - муляром. Повідомив, що ОСОБА_1 єдиний значився муляром на підприємстві, там бригади мулярів не було. Зазначив, що він не пам'ятає, щоб були якісь тривалі перерви у їх роботі, так як робота надавалася їм кожен день відповідно до плану, був повний робочий день.

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що його шляхи з позивачем ОСОБА_1 перетнулися, коли він вже працював з початку 1994 року по кінець 1996 року на підприємстві "Нафтобудсервіс" спочатку бригадиром, а потім майстром, а позивач - бригадиром бригади мулярів. Зазначив, у підпорядкуванні позивача в бригаді мулярів було від десяти чоловік, але чи було це оформлено наказом від підприємства - він не знає. Зауважив, що всі працювали від виробітку повний робочий день та якихось перерв в їх роботі не було. Також повідомив, що наскільки йому відомо, то атестація робочих місць на вказаному підприємстві проводилася вже після 2000 року.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він з 1997 року працював мостовиком у ПЧ-9 на одному підприємстві з позивачем ОСОБА_1, де позивач був єдиним муляром на підприємстві, а свідок допомагав йому замішувати суміші. Вказав, що будували разом гаражі та газову котельню. Повідомив, що скорочених робочих днів у них не було, та з приводу атестації йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що він після закінчення Вінницького коледжа за направленням з 1981 року працював по 2013 рік у БМП-649. Пояснив, що вперше побачив позивача на будівництві об'єкта дев'яностоквартирного будинку по вул. Леніна в м.Жмеринка в серпні 1981 року, де ОСОБА_1 працював муляром, а він - майстром. Зазначив, що було два прорабських пункта - це ВРД-1, на якому він працював, та ВРД-2, на якому працював позивач, та до складу кожної бригади входило десь від дванадцяти до шістнадцяти чоловік. Працювали вони з 08 години до 17 години з двома вихідними та не пам'ятає щоб були якісь перерви у роботі позивача. Зауважив, що вони працювали на будівніцтві декількох багатоквартирних будинків у м.Жмеринці.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він з 1978 року по 1982 рік працював майстром, та з квітня 1982 року по 1991 рік працював прорабом на одному підприємстві разом із позивачем, де останній був муляром. Повідомив, що вони будували разом із ОСОБА_1 будинки, на підприємстві була створена бригада мулярів, яка складалася від десяти до чотирнадцяти чоловік. Зазначив, що позивач у 1983 році підтвердив кваліфікацію муляра четвертого розряду, йому дозволялось виконувати важку роботу. За час сумісної його роботи зі ОСОБА_1 ніяких тривалих перерв в роботі останнього він не пригадує, постійно був повний робочий день, та з приводу атестації робочих місць йому нічого невідомо. Зауважив, що не пам'ятає чи вирішувалося за період роботи в Будівельно-монтажному поїзді №649 питання про визначення посади, яка заносилася у трудову книжку у спосіб видачі наказу по підприємству. Знає, що коли працівнику присвоювався розряд, то вносився запис про це в трудову книжку.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності представлені докази, суд доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

У відповідності до вимог ч.2,4 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.8-9) позивач ОСОБА_1 працював, зокрема, у Будівельно-монтажному поїзді №649 з 21.07.1980 року прийнятий столяром по 4-му розряду, з 01.07.1984 року присвоєна суміжна кваліфікація муляра 4-й розряд, з 03.10.1986 року присвоєно 5-й розряд муляра; з 01.07.1987 року у зв'язку з введенням нових тарифних умов оплати праці встановлено 4-й розряд столяра будівельного, 4-й розряд муляра, 13.10.1989 року звільнений за переведенням до кооперативу "Гарант" зі згодою керівників підприємства за п.5 ст.36 КЗпП УРСР; з 14.10.1989 року прийнятий на роботу до кооперативу "Гарант" на посаду робітника, 14.05.1991 року звільнений за переведенням до Малого підприємства "Олімп"; 15.05.1991 року прийнятий робітником за переведенням, 05.11.1993 року звільнений з роботи за ст.38 КЗпП України; з 10.11.1993 року прийнятий до Жмеринського ремонтно-будівельного кооперативу "Послуга" муляром, 28.12.1993 року звільнений за переведенням до ГПКФ "Нафтобудсервіс" згідно п.5 ст.36 КЗпП України; з 28.12.1993 року прийнятий на роботу до ГПКФ "Нафтобудсервіс" муляром 5-го розряду, 21.04.1997 року звільнений у зв'язку з переведенням до Жмеринської дистанції колії Південно-Зазідної залідзниці за п.5 ст.36 КЗпП України; з 05.05.1997 року прийнятий на роботу у Дистанції колії ст.Жмеринка Південно-Зазідної залізниці до будівельної групи муляром 5-го розряду; з 01.06.2000 року присвоєно 6-й розряд муляра; з 02.07.2003 року переведений ремонтником штучних споруд 4-й розряд.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10) станом на 20.03.2014 року державна реєстрація ЗАТ "Нафтобудсервіс" припинена.

Відповідно п."а" розділу ХХVІІ "Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів" Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, та п."а" розділу ХХVІІ "Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів" Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, до вказаних положень даних нормативних актів серед загальних професій включено наступних робітників: муляри, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад - за спільним кодом 2290000а-12680.

До затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років включено професію ремонтника штучних споруд магістральних залізниць на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; за ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, мають серед інших працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

У відповідності до ч.4 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Згідно вимог ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У відповідності до положень п."а" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають:

а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи; до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Якщо атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі - Порядок, постанова №422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Наведена вище правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-51а15, ухваленій за результатом перегляду судових рішень в адміністративних справах з підстав неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що передбачені п.1 ч.1 ст.237 КАС України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, із врахуванням висновку, що викладений у вказаній постанови Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-51а15, судом за відсутності грунтовних підстав для відступу від наведеної правової позиції в даному конкретному випадку визначається безпідставність вимог позивача щодо неправомірності оспорюваного рішення комісії відповідача від 13.12.2015 року №34 (а.с.6-9), оскільки останнє містить обєктивні посилання на відсутність наказів про атестацію робочого місця або довідки, що підтверджує пільговий характер роботи заявника ОСОБА_1, а тому відмова відповідача зарахувати відповідні періоди роботи позивача з підстав відсутності довідок, що підтверджують пільговий характер роботи, зокрема, що заявник працював муляром в бригаді мулярів комплексних бригад, а також відсутності наказів про атестацію робочого місця, є правомірною, оскільки період його роботи з 01.07.1983 року по 13.10.1989 року муляром в Будівельно-монтажному поїзді №649 за самим лише записом у трудовій книжці за професією "муляр" взагалі не передбачена Списком №2 за змістом постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 щодо розділу "Будівництво", не відповідає передбаченим п."а" розділу ХХVІІ "Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів" Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 професії "муляра, який постійно працює в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад", належність робітника до якої за вказаний термін хоча й не передбачає атестації робочих місць, проте, за вказаної невідповідності згідно наведених положень п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, потребує документального підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року, чого позивачем здійснено не було, оскільки можливість використання з цією метою показань запропонованих ним свідків даною нормою правового акту не застерережено. Обчислюваний в обсязі 6 років 3 місяців 13 днів даний термін не становить визначеного п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перевищення половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, за відсутності якого також не вбачається підстав часткового пропорційного зменшення пенсійного віку.

Подальші заявлені періоди роботи позивача з 10.11.1993 року по 28.12.1993 року муляром у Ремонтно-будівельному кооперативі "Послуга", з 28.12.1993 року по 21.04.1997 року муляром у ГПКФ "Нафтобудсервіс", з 05.05.1997 року по 01.07.2003 рік муляром у ДТГО "Південно-Західна залізниця" не підлягають врахуванню до пільгового стажу внаслідок відсутності документів на підтвердження проведення атестації цієї посади на даних підприємствах.

Відтак, за встановлених беспосередньо в ході судового розгляду обставин до стажу роботи ОСОБА_1, що надає право на пенсію за віком, згідно даних його трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.8-9) та довідки Виробничого підрозділу "Жмеринська дистанція колії" Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 17.05.2016 року №415 (а.с.68) формально підлягає зарахуванню період роботи позивача з 02.07.2003 року по 31.12.2009 року на вказаному підприємстві за професією "ремонтник штучних споруд магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів", яка передбачена затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, проте, положеннями п."а" ч.1 ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підстав призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, однак, за його обчисленням строком 6 років 5 місяців 29 днів він не становить визначеного законом строку призначення пенсії за віком згідно даної норми закону, а складання його спільно з іншими періодами роботи для обрахунку стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, передбаченому ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", довільно вчинене в судовому засіданні представником позивача, є неможливим з огляду саме на відмінність підстав, що у кожному з цих випадків визначені законом для врахування у строк відповідного стажу.

Визначаючи правомірним зазначене рішення вказаного суб'єкта владних повноважень про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, судом не вбачається підстав щодо зобов'язання відповідача до призначення йому такої пенсії за відповідною вимогою позивача, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.13, 62, 55, 100, 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, п.3,4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, ст. 4, 5, 8, 9, 14, 18, 69, 71, 72, 94, 97, 99 162, 244-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позовних вимог адвоката Савчука Миколи Васильовича щодо визнання неправомірним рішення Комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі від 21.01.2016 року №1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також щодо зобов'язання Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 11.01.2016 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків її оскарження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.