Справа № 804/7880/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2016 рокусправа № 804/7880/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Сколишев О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року

у адміністративній справі № 804/7880/15 за позовом Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головно управління Міндоходів, та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року відмовлено у задоволені адміністративного позову Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" щодо визнання протиправними (недійсним) і скасування податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 05.03.2015 р. № НОМЕР_1, яким на загальну суму 119305 грн. 50 коп. за порушення вимог податкового законодавства з податку на прибуток; та від 05.03.2015 р. № НОМЕР_2 на загальну суму 121086 грн. за порушення вимог податкового законодавства з податку на додану вартість.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена позивачем по справі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, і у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, що відповідно до статті 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, яким просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з підстав наведених в апеляційній скарзі, а представник відповідача заперечувала проти апеляційної скарги Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод", та просила залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши доводи апеляційної скарги позивача та заперечень проти неї відповідача, перевіривши за матеріалами справи правову оцінку судом першої інстанції фактичних обставин та повноту їх встановлення, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувані у цій справі податкові повідомлення рішення від 05.03.2015 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 були винесені Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на підставі акту перевірки № 97/28-01-42-03-14310112 від 23.02.2015 р., оформленого за результатом проведеної відповідачем в період з 13.01.2015 року по 16.02.2015 року на підставі пп.75.1.2, п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України та наказу від 30.12.14р. №749 документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України при перевірці фактів порушень, встановлених в ході ревізії Державною фінансовою інспекцією у Дніпропетровській області за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року (акт від 26.03.2014 р. №05-19/6), за висновками якої Державним підприємством "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" було порушено вимоги: п.138.2. п.138.8 ст.138. п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, з урахуванням п.п.14.1.27 і п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, внаслідок чого підприємством допущено заниження податку на прибуток за 2012-2013 р.р. на загальну суму 79537 грн., в тому числі: за II квартал 2012 року на суму 628 грн.. за III квартал 2012 року на суму 10144грн., за IV квартал 2012 року на суму 7814 грн.. за 2013 рік на суму 60951 грн.; а також п.198.1. п.198.2. п.198.3. п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого підприємством було допущено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників податку на додану вартість за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. на загальну суму 80724 грн., в т.ч. по періодах: травень 2012р. 468 грн., липень 2012 р. 1305 грн., серпень 2012 р. 1767 грн., вересень 2012 р. 189 грн.. жовтень 2012 р. 189 грн., листопад 2012 р.- 5631 грн., січень 2013 р. 505 грн., квітень 2013 р. 99 грн., травень 2013 р. 3014 грн., червень 2013 р. - 12186 грн., липень 2013 р. 68 грн., серпень 2013 р. - 1438 грн., вересень 2013 р. - 1478 грн., жовтень 2013 р. - 6046 грн., листопад 2013 р. 886 грн., грудень 2013 р. - 41162 грн.

Зазначені висновки податкового органу ґрунтуються на виявлених під час перевірки фактах здійснення позивачем господарських операцій з TOB «СПМК-99» та TOB «СМУ-21», які документально не підтверджені в частині обсягів виконаних робіт, що свідчить про безпідставне заниження позивачем податку на прибуток у зв'язку із включенням до складу витрат сум за операціями з TOB «СПМК-99» та TOB «СМУ-21», та про безпідставне завищення позивачем податкового кредиту у зв'язку із включенням до його складу сум ПДВ за операціями з TOB «СПМК-99» та TOB «СМУ-21».

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції на підставі долучених до матеріалів адміністративної справи копій первинних документів з урахуванням приписів ДБН та наказів Держкомітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 27.08.2000 р. № 174 і від 21.06.2002 р. № 237/5, результатів зустрічних звірок, та висновків акту ревізії ДФІ у Дніпропетровській області від 26.03.2014 року № 05-19/6 детально дослідив господарські операції позивача з TOB «СПМК-99» і TOB «СМУ-21», внаслідок чого правильно визнав обгрунтованим висновок к Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про порушення позивачем вимог п.138.2, ст.138, п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139 та п.198.1, ст.198.3, ст.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого ДП «НВО «ПХЗ» при взаємовідносинах з TOB «СПМК-99» та TOB «СМУ-21» у зв'язку з їх не підтвердженням відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами було занижено податок на прибуток на суму 79537,00 грн. та занижено ПДВ на суму 80 724,00 грн.

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, та на наявних в матеріалах справи письмових доказах, якими підтверджено, що:

- по взаємовідносинам з TOB «СПМК-99» з урахуванням непрямих витрат (включених в 3-х актах виконаних робіт за грудень 2013 р.) позивачем було завищено вартість робіт з капітального ремонту на загальну суму 225 073,57 грн., у т.ч. ПДВ - 37 512.26 грн.

- по взаємовідносинам з TOB «СМУ-21» за 59 договорами підряду на виконання робіт з будівництва та капітального ремонту обєктів ДП «НВО «ПХЗ» загальна сума допущених TOB «СМУ-21» завищень вартості робіт по об'єктах будівництва та ремонту будівель і споруд - склала 280 023.30 грн. у т.ч. ПДВ 46 670,55 грн.

- а при декларуванні витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, та які були сформовані по взаємовідносинам з TOB «СПМК-99» (за грудень 2013 р.) і по взаємовідносинам з TOB «СМУ-21» (за травень 2012 р., липень-листопад 2012 р., січень 2013 р., квітень 2013 р., травень-грудень 2013 р.), по яким обсяги виконаних робіт не підтверджені в повному обсязі, позивачем було завищено витрати за 2012-2013 р.р. на загальну суму 409 301 грн.

Судом першої інстанції під час вирішення спору у цій справі було встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що для виконання робіт, передбачених договорами ДП «НВО «ПХЗ» з ТОВ «СПМК- 99» від 03.06.2013 №562213, від 03.06.2013 №562113, та від 03.06.2013 №562313, товариством залучалося субпідрядне підприємство ПП «Макроден» за договорами підряду на виконання монтажу обладнання від 10.10.2013 р. (№10/10-1 - договірною ціною 13 265,71 грн, №10/10-2 - договірною ціною 24 182,27 грн, №10/10-3 - договірною ціною 13 158,53 гривень), в яких було обумовлено, що договірна ціна визначається у відповідності з державними будівельними нормами на підставі локальних кошторисів, які є невідємною частиною договору, і є твердою, а датою закінчення робіт вважається зазначена в акті приймання виконаних робіт дата їх приймання замовником.

В цілому, з урахуванням непрямих витрат, товариством завищено вартість капітального ремонту ТП-7, переданих до оплати ДП «НВО «ПХЗ» по акту Ф. №КБ-2в за грудень 2013 на загальну суму 22 900,7 грн., через включення до прямих витрат збільшеної вартості субпідрядних робіт на суму 6 797,82 грн. та вартості панелі ЩО-90 на 11 665,0 грн.; завищено вартість капітального ремонту ТП-16 на загальну суму 19 792,69 грн. через включення до прямих витрат збільшеної вартості субпідрядних робіт на суму 6252,0 грн. та вартості панелі ЩО-90 на 9 840,0 грн.; завищено вартість капітального ремонту ТП-8 на загальну суму 182 380,18 грн. через включення до прямих витрат збільшеної вартості субпідрядних робіт на суму 14 419,0 грн.. вартості панелі ЩО-90 на суму 14 450,0 грн., вартості трансформаторів на суму 121 964,0 грн. Всього на суму 225 073,57 грн., у т.ч. ПДВ 37 512.26 грн.

Отже, судом першої інстанції правильно визначено, що ДП «НВО» ПХЗ» до податкового кредиту з ПДВ за грудень 2013р. по взаємовідносинам з ГОВ "СПМК-99" включено 301 895.38 грн. на підставі отриманих податкових накладних від TOB "СПМК-99", але проведеною зустрічною звіркою TOB "СПМК-99" з документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків з ДП „НВО" ПХЗ" за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, обсяги виконаних робіт в повному обсязі не підтверджено, і відповідно сума завищення вартості робіт склала 225 073,57 грн., у т.ч. ПДВ 37 512,26 грн.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «СМУ-21», судом першої інстанції за результатом дослідження складеної за результатами ревізії ДФІ в Дніпропетровській області довідки встановлено, що перевіркою з питання правильності застосування ресурсних елементних кошторисних норм та порядку визначення вартості будівельних робіт, що загальна сума завищення вартості робіт, допущених TOB «СМУ-21» по об'єктах будівництва та ремонту будівель і споруд, склала 280 023.30 грн. у т.ч. ПДВ 46 670,55 грн., що є порушенням п.п.3.3.3.2, 3.3.12 ДБН Д.1.1-1-2000, а до податкового кредиту з ПДВ за період травень, липень-листопад 2012 року, січень, квітень-грудень 2013 року по взаємовідносинам з TOB «СМУ-21» НВО «ПХЗ» включено 784 855.58 грн. на підставі отриманих податкових накладних від TOB "СМУ-21", у звязку з чим спираючись на положення ст.1, п.1.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі за текстом - Закон № 996), та того, що відповідно до чинного законодаства України в будівництві для оформлення виконаних будівельних робіт між сторонами використовуються специфічні форми первинної облікової документації, затверджені наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 р. № 554 «Про затвердження типових Форм первинних документів з обліку в будівництві» (надалі за текстом - наказ №554). якими є: № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт»; № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати», і зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності, а по об'єктах, будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, типові форми застосовуються відповідно до умов договору підряду, - суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що надлишкове включення позивачем до Актів ф.КБ-2в додаткових видів робіт, вже врахованих складом пред'явлених до оплати робіт, а також включення понаднормативних витрат матеріальних ресурсів є порушенням пп. 1,2.2, 3.1.10 та 3.2.1 «Правил визначення вартості будівництва» ДБН Д. 1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174. із змінами та доповненнями, який на час виконання спірних робіт, був обов'язковим до застосування при визначенні вартості будівництва (у тому числі ремонту), що здійснюється із залученням бюджетних коштів та коштів підприємств державної власності, оскільки відповідно до ДБН Д. 1.1-1-2000 загальнодержавні будівельні нормативи обов'язкові до застосування при визначення вартості будівництва за вказаними джерелами фінансування, прямі витрати розраховуються шляхом множення визначеної за ресурсними нормами кількості трудових та матеріально-технічних витрат ресурсів, необхідної для виконання обсягів робіт, передбачених проектними рішеннями, на відповідні поточні ціни цих ресурсів.

За наведених вище обставин, та того, що зустрічними звірками Державної фінансової інспекції виконання робіт TOB «СПМК-99» і TOB «СМУ-21» не підтверджено в повному обсязі, суд першої інстанції правильно визнав, що використання їх результатів у власній господарській діяльності ДП «НВО «ПХЗ» було здійснено з порушенням пп.14.1.36 пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, і тим самим було допущено завищення витрат за 2012-2013 p.p. на загальну суму 40 9301 грн.. в тому числі: за II квартал 2012 року на суму 2 993 грн., за III квартал 2012 року на суму 48303 грн.; за IV квартал 2012 року на суму 37211 грн.; за 2013 рік на суму 320 794 грн. за 2013 рік на суму 9 592 441 грн.

Погоджується також судова колегія з висновками суду першої інстанції в частині про безпідставне завищення позивачем податкового кредиту у зв'язку із включенням до його складу сум ПДВ за операціями з TOB "СПМК-99" та TOB "СМУ-21", по яким не підтверджено в повному обсязі виконання робіт, та правомірність і обгрунтованість викладених в акті перевірки висновків податкового органу щодо безпідставного заниження податку на прибуток у зв'язку із включенням до складу витрат сум за операціями з TOB "СПМК-99" та TOB "СМУ-21", по яким не підтверджено в повному обсязі виконання робіт, оскільки під час перевірки повноти визначення позивачем податку на прибуток при фінансово-господарських взаємовідносинах з контрагентами TOB "СПМК-99" та TOB "СМУ-21" за 2012-2013 р.р. було встановлено та підтверджено його заниження всього в сумі 79 537 грн., в тому числі: за II квартал 2012 року на суму 628 грн.; за III квартал 2012 року на суму 10144 грн.; за IV квартал 2012 року на суму 7 814 грн.; за 2013 рік на суму 60 951 грн..

Висновки суду першої інстанції про допущення ДП «НВО «ПХЗ» завищення податкового кредиту за період з 01.01.2012 по 31.12.2013р. на загальну суму 80724 грн. (рядок 15.1 «Частина, що включається до складу податкового кредиту»), по взаємовідносинам з TOB "СПМК-99" на суму 37 512 грн. та TOB "СМУ-21" на суму 43 212 грн.. в т.ч. по періодах: в т.ч. по періодах: травень 2012 - 468 грн.; липень 2012 - 1 305 грн.; серпень 2012 - 1 767 грн.; вересень 2012-4 482 грн.; жовтень 2012-189 грн.; листопад 2012 - 5 631 грн.; січень 2013 - 505 грн.; квітень 2013 - 99 грн.; травень 2013 - 3 014 грн.; червень 2013- 12 186 грн.; липень 2013 - 68 грн.; серпень 2013 - 1 438 грн.; вересень 2013 - 1 478 грн.; листопад 2013 - 886 грн.; грудень 2013 - 41 162 грн. повністю узгоджуються з приписами п.198.1 п.198.2 п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України

Суд тешої інстанції також правильно не взяв до уваги посилання ДП «НВО «ПХЗ» на погоджений 10.01.2014 року кошторис по проектній документації по взаємовідносинам з TOB "СМУ-21", оскільки податковим органом у спірних правовідносинах перевірялися взаємовідносини з TOB "СМУ-21" за період з травня 2012 по грудень 2013 року, що відображено в акті перевірки.

Правильною є оцінка судом першої інстанції доводів позивача стосовно не підтвердження обсягів виконаних робіт у зв'язку з тим, що при будівництві взаєморозрахунки з з TOB ..СПМК-99" та TOB „СМУ-21" застосовулася тверда договірна ціна відповідно Правил визначення вартості будівництва Державних будівельних норм України, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (далі - ДБН), оскільки згідно п.3.3.10.1 ДБН вартість прямих витрат при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт визначається на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, передбачених в договірній ціні, а п. 3.3.9 ДБН встановлено, що за твердої договірної ціни взаєморозрахунки і розрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їхньої вартості, визначеної в договірній ціні, і відповідно вся робота з перевірки поточних цін на матеріально-технічні ресурси повинна проводитися замовником на стадії узгодження твердої договірної ціни, при цьому підрядник обґрунтовує поточні ціни на момент формування договірної ціни поданням первинних документів, що підтверджують вартість придбання аналогічних матеріально-технічних ресурсів для інших об'єктів будівництва, і замовник аналізує подані підрядником документи і приймає відповідне рішення.

При цьому, суд першої інстанції правильно послався: на чітке визначення у Господарському кодексі України поняття «ціни» і її визначення у різних випадках; на правила визначення вартості нового будівництва, розширення, реконструкції і технічного переоснащення об'єктів, ремонт і будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності, яке визначено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України "Про затвердження Правил визначення вартості будівництва" від 27.08.2000 р. № 174; на порядок встановлення ціни у випадку фінансування робіт за рахунок бюджетних коштів, який визначається правилами, затвердженими наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 14.12.2000 р. № 285; а також на обовязковість відображення витрат на спорудження у певних документах, форми яких затверджено наказом Держкомітету України статистики України та Державного комітету України з будівництва, архітектури та житлової політики України від 21.06.2002 р. № 237/5 (№ КБ-2в "Акт приймання виконаних робіт". № КБ-3 "Довідка вартості виконаних робіт").

Кошторис - документ, у якому зазначається постатейний перелік витрат на виконання робіт і який є додатком до договору підряду, його невід'ємною частиною. Він дозволяє встановити не тільки розмір ціни, а й чітко визначити її складові елементи. Скласти його може як замовник так, і підрядник. На практиці здебільшого останній, як більш досвідчений у видах робіт, цінах на них та матеріалах складає кошторис. У такому випадку цей документ стає складовою частиною підрядного договору тільки після погодження і затвердження його замовником. Для договорів підряду в будівничій сфері кошторис складається в обов'язковому порядку (ст. 877 Цивільного кодексу України).

Твердий кошторис не допускає зміни ціни, обумовленої в ньому, в односторонньому або автоматичному режимі. Зміна кошторису допускається тільки за погодженням контрагентів, а ризик його перевищення в разі відсутності згоди на це замовника несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Навіть якщо сторони не мали можливості передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати, кошторис не підлягає перегляду в обов'язковому порядку, не може бути змінений на односторонню вимогу підрядника чи замовника, і єдина можливість для підрядника вимагати збільшення оплати -це істотне зростання вартості матеріалу, устаткування підрядника, вартості послуг, що надається іншими особами, після укладення підрядного договору, а у разі відмови замовника від збільшення твердого кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Заперечуючи проти висновків податкового органу та вказуючи на незаконність рішення суду першої інстанції, позивач по справі навмисно ігнорує приписи п.3.3.3.2 ДБН, в якому саме і наведено випадки, коли тверда ціна може змінюватися, що свідчить про обґрунтованість висновків Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів та суд першої інстанції про заниження позивачем податку на прибуток на суму 79537,00грн. та заниження ПДВ на суму 80 724,00грн. при взаємовідносинах з TOB «СПМК-99» та TOB «СМУ-21» у зв'язку з їх не підтвердженням відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, що відповідно є порушенням вимог п.138.2, ст.138, п.п. 139.1.9, п. 139.1 ст.139 та п. 198.1,198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія визнає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтовано висновку про доведеність відповідачем правомірності прийняття оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень, тому апеляційна скарга Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" має бути залишена без задоволення, а постанова суду першої без змін

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року у справі № 804/7880/15 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов