Справа № 822/796/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/796/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації -Біла І.В. до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати дії відповідача щодо вжиття примусових заходів стягнення податкового боргу, в тому числі застосування податкової застави, протиправними;

- скасувати безпідставно складену податкову вимогу відповідача від 04 січня 2016 р. №29-23.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що ПАТ "Український Інноваційний Банк" 24.12.2015 р. віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено процедуру тимчасової адміністрації.

Згідно п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України визначено, що, зокрема, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, відповідно до ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема,:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Отже, відповідач не мав права застосовувати до позивача примусові заходи, зазначені у оскаржуваній податковій вимозі; для погашення своїх вимог необхідно у визначений законом строк подати заяву при визнання кредитором.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в задоволенні позову просила відмовити. Відмітила, що направлення податкової вимоги контролюючим органом є лише застережним заходом до боржника.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, враховуючи наступне.

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 р. № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

04.01.2016 року Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області склала та направила на адресу ПАТ "Укрінбанк" податкову вимогу №29-23, в якій повідомила про виникнення станом на 03.01.2016 року податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями зі сплати земельного податку в розмірі 2404,37 грн. за основним платежем.

В даній податковій вимозі також зазначено, що, керуючись ст.29, 56, 60 Податкового кодексу України, ДПІ у м.Хмельницькому:

1) попереджає, що починаючи з 31.12.2015 р. на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України;

2) вимагає терміново сплатити суму податкового боргу, включаючи штрафні санкції та пеню (за наявності);

3) застерігає, що у разі несплати суми податкового боргу до платника податків будуть застосовані передбачені Податковим кодексом України заходи стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Згідно п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що, зокрема, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, спеціальним законом для правовідносин, які виникають під час запровадження тимчасової адміністрації або ліквідації банку, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI (далі також - Закон №4452-VI).

Згідно ч.8 розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону №4452-VI, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, відповідно до ч.5 ст.36 Закону №4452-VI під час тимчасової адміністрації (тобто на момент прийняття та надіслання податкової вимоги) не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Однак суд зазначає, що направлення позивачу податкової вимоги від 04.01.2016 року №29-23 не пов'язано з жодною обставиною, яка передбачена ч. 5 ст. 36 Закону №4452-VI.

Так, згідно п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.59.1, 59.3 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Отже, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов'язку та виникнення у нього податкового боргу.

Відповідно до п.59.4 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У спірній податковій вимозі сума боргу зі сплати земельного податку в розмірі 2404,37 грн. позивачем визначена самостійно, але не сплачена у встановлені законодавством терміни.

При цьому дана сума є заборгованістю за основним платежем та не включає в себе жодних штрафів чи пені.

Направлення спірної податкової вимоги не є примусовим стягненням коштів банку та не є зверненням стягнення на майно банку, оскільки відповідно до п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При цьому, відповідно до п.п.88.1, 88.2 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Отже, зазначення у спірній податковій вимозі попередження про виникнення права податкової застави на майно позивача не можна вважати застосуванням податкової застави, оскільки згідно ст.88 ПК України податкова застава виникає автоматично у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, податкового боргу (яким є в т.ч. сума грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації), і не потребує письмового оформлення.

Отже, в даному випадку відповідачем не вчинялись дії з примусового стягнення коштів чи майна банку, не нараховувались штрафні санкції чи пеня та не застосовувалась податкова застава.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 вересня 2015 року по справі № 815/1223/15.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до постанови Правління НБУ від 22 березня 2016 р. № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРІНБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 березня 2016 р. № 385, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Таким чином, даною нормою встановлено порядок заявлення кредиторами своїх вимог до банку після початку ліквідаційної процедури.

При цьому Закон №4452-VI не визначає особливу чи окрему процедуру повідомлення банку про наявність у нього податкового боргу з моменту віднесення банку до категорії неплатоспроможного та запровадження тимчасової адміністрації - до відкликання банківської ліцензії та початку процедури ліквідації; тому здійснення такого повідомлення згідно ПК України не є порушенням з боку податкового органу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що направлення на адресу банку вимоги від 04.01.2016 року за №29-23 про сплату податкового боргу з земельного податку в розмірі 2404,37 грн. відповідає положенням ПК України та не порушує норм Закону №4452-VI.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158-163, 254, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2016 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк