Справа № 466/3211/16-а
Суддя: Ковальчук О. І.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3211/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТФ «Трембіта» до Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області про скасування рішення виконавчого комітету та зобов'язання вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

31 березня 2016 року позивач ТзОВ ТФ «Трембіта» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати Рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області №269 від 13.10.2015 року та зобов'язати виконавчий комітет Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області повідомити реєстраційну службу Новороздільського міського управління юстиції про скасування рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області №269 від 13.10.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області № 269 від 13 жовтня 2015 року було скасовано рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області № 239 від 15 вересня 2015 року.

Рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області № 269 від 13 жовтня 2015 року вважає протиправним та таким що підлягає скасуванню з наступних підстав:

- відповідно до ч.10 ст.59 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку;

- відповідно до ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а за аналогією права зазначимо права і свободи юридичної особи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед юридичною особою за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод юридичної особи є головним обов'язком держави;

- відповідно до ч.1 ст.74 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами;

Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, а також юридичними особами породжуючи у останніх впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. В межах юрисдикційної діяльності місцева рада та її органи не мають права скасовувати та вносити зміни до раніше прийнятих ними індивідуальних правових рішень. У зв'язку з скасування рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області № 269 від 13 жовтня 2015 року, товариство з обмеженою відповідальністю «ТФ Трембіта» було позбавленим прав (права розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, свободи підприємницької діяльності, тощо), які закріплені нормами Конституції та іншого чинного законодавства України.

Таким чином, оскаржуване рішення є необгрунтованим, тобто прийняте без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками, які настануть для позивача. За таких обставин просить рішення скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення такі ж, як викладені в тексті позовної заяви. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області у судовому засіданні позов заперечила, підтримавши письмові заперечення, долучені до матеріалів справи.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області від 15 вересня 2015 року №239, розглянувши заяву ТзОВ ТФ «Трембіта» про присвоєння адресного номеру власній будівлі по вул. Чорновола, 7 у м. Новий Розділ, витяг про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 30.12.2014 р., відповідно до ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», пп. 9 п. «а» ст. 31, ч.6 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішено: присвоїти будівлі, яка є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю ТФ «Трембіта» в межах квартир №№1-40, адресний номер: вул. Чорновола, 7 секція 2.

Крім того, з рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області від 13.10.2015 року №269 вбачається, що розглянувши та обговоривши службову записку секретаря ради Петраша П.П. щодо скасування рішення виконавчого комітету №239 від 15.09.2015р. «Про присвоєння адресного номеру будівлі по вул. Чорновола, 7», беручи до уваги, що дане рішення було прийнято без попереднього погодження з юридичним відділом та може призвести до ухилення від сплати інвестиційного внеску на розвиток інфраструктури міста Новий Розділ, відповідно до ст. 40 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішено: скасувати рішення виконавчого комітету №239 від 15.09.2015р. «Про присвоєння адресного номеру будівлі по вул. Чорновола, 7.

Відповідно до пункту 1 загальних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Статтею 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що система місцевого самоврядування в Україні включає територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

У відповідності до ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Як зазначено в п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16.04.2009 року № 7-рп/2009:«Конституцією України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини).»

Відповідно до п. 5 мотивувальної частини згаданого вище рішення, «Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.»

Відповідно до ст. 69 закону України «Про конституційний суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 закону України «Про місцеве самоврядування» , сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 9 ст. 59 закону України «Про місцеве самоврядування» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Ч. 10 ст. 59 закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 закону України «Про місцеве самоврядування», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Отже, рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області від 15 вересня 2015 року №239 та рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області від 13 жовтня 2015 року №269 є ненормативними правовими актами органу місцевого самоврядування, оскільки такі передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи (в даному випадку до ТзОВ ТФ «Трембіта»), застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Більше того, як це підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.03.2016 року, зазначений вище ненормативний акт було фактично виконано, а саме присвоєно адресний номер будівлі, яка є власністю ТзОВ «Трембіта»: м. Новий Розділ, вул. Чорновола, 7 секція 2.

Суд також бере до уваги той факт, що ТзОВ ТФ «Трембіта» заперечує проти скасування акту ненормативного характеру - рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області від 15 вересня 2015 року №239, зазначаючи у позовній заяві, що оскаржуване рішення призводить до порушення прав та охоронюваних законом інтересів ТзОВ ТФ «Трембіта».

Відтак, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 59, ст. 74 закону України «Про місцеве самоврядування», ч. 1 ст. 144 Конституції України, з урахуванням правової позиції Конституційного суду України, висловленої у рішенні від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення скасовує фактично виконаний ненормативний акт органу місцевого самоврядування, а відтак - є протиправним.

Вказана вище позиція підтверджується також практикою Верховного суду України. Так, постановою Верховного суду України від 04.11.2015 року у справі № 21-1457а15, зазначено наступне: «…Окрім цього, в Рішенні № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 4 червня 2013 року (справа №21-64а13), від 18 листопада 2014 року (справа №21-438а14), від 17 березня 2015 року (справа №21-38а15), від 5 березня 2012 року (справа №21-423а11).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Окрім того, частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зважаючи на те, що представник відповідача в судовому засіданні не представив суду доказів на спростування позовних вимог, недовіряти доводам позивача у суду немає підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ ТФ «Трембіта» є підставним та обґрунтованим, а відтак, підлягає до задоволення.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 6, 11, 99, 159, 160, 161 КАС України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області №269 від 13.10.2015 року - скасувати.

Зобов'язати виконавчий комітет Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області повідомити реєстраційну службу Новороздільського міського управління юстиції про скасування рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області №269 від 13.10.2015 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТФ «Трембіта» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області/ Новороздільської міської ради Миколаївського району Львівської області.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 10-ти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О. І. Ковальчук