Справа № 813/2979/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Київ К/800/45319/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Головчук С.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Приватного підприємства «Північний юридичний центр» до Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування постанов,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Приватного підприємства «Північний юридичний центр» (далі - ПП «Північний юридичний центр») на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 8 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

14 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Квашинської З.Л. від 17 лютого 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Квашинської З.Л. від 17 лютого 2014 року про арешт коштів боржника.

В подальшому позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій, крім заявлених позовних вимог, просив визнати дії та бездіяльність відповідача протиправними, скасувати постанов головного державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Квашинської З.Л. від 17 лютого 2014 року про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 8 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року, заяву про збільшення позовних вимог ПП «Північний юридичний центр» залишено без руху та надано строк до 22 травня 2014 року для усунення недоліків.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 107 КАС України отримавши позовну заяву, суддя перевіряє її на відповідність вимогам статті 106 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття провадження.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Залишаючи заяву про збільшення позовних вимог без руху, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вона не відповідає вимогам статті 106 КАС України, оскільки не оплачена судовим збором у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» за вимоги майнового характеру, а також відсутня дата її підписання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 106 КАС України до позовної заяви додається, зокрема, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Розмір ставок судового збору визначається статтею 4 Закону України «Про судовий збір», частиною першою якої встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 вказаного Закону розмір ставки судового збору за подання позову майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позову немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Тобто, за подання позовної заяви, ставка судового збору залежить від того, якою є юридична природа правовідносин сторін, з ознаками майнового чи немайнового характеру.

Суд першої інстанції правильно визначив предмет спору сторін та дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги містять ознаки майнового характеру.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Таким чином, звернення до суду з вимогою про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

З огляду на те, що спір сторін зводиться до оскарження позивачем постанов відповідача, як суб'єкта владних повноважень, про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій, такі позовні вимоги носять майновий характер у розумінні чинного законодавства.

Відтак, суддя суду першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що позивач не додав до заяви про збільшення позовних вимог документ про сплату судового збору за подання позовних вимог майнового характеру у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Окрім цього, правильно вказав на відсутність в заяві про збільшення позовних вимог дати її підписання, що є однією з вимог до позовної заяви, відповідно до частини четвертої статті 106 КАС України.

Враховуючи те, що заява про збільшення позовних вимог не відповідала вимогам чинного законодавства, суддя суду першої інстанції, обґрунтовано залишив її без руху та надав строк для усунення вказаних недоліків.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального законодавства при вирішенні питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог, тому підстав для скасування прийнятих ними рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Північний юридичний центр» відхилити, а ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 8 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

С.В. Головчук

О.Ф.Ситников