Справа № 823/463/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року справа № 823/463/16

м. Черкаси

12 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря - Дудки Г.О.,

позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника відповідача Олійник І.А. - за посвідченням,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Черкаської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просить:

- визнати протиправними дії прокуратури Черкаської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 02.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру";

- стягнути з прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 40788 грн. 97 коп. (за липень - грудень 2015 року) за період з 02.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що відповідачем в порушення вимог частини третьої статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», за період з 02.07.2015 по 14.12.2015 не була виплачена заробітна плата в повному обсязі.

Представник відповідача заперечує проти заявленого адміністративного позову, мотивуючи це тим, що пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що норми і положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Представник відповідача зазначає, що враховуючи обмежені фінансові ресурси державного бюджету в 2015 році та нині нарахування та виплата заробітної плати працівникам прокуратури Черкаської області здійснюється в межах бюджетних асигнувань, визначених у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24 грудня 2007 року працював на різних посадах в Звенигородській міжрайонній прокуратурі.

Наказом прокуратури Черкаської області від 14.12.2015 №751к юриста 1 класу ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Звенигородської міжрайонної прокуратури з 14 грудня 2015 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури, в якому він обіймає посаду, та скороченям кількості прокурорів органів прокуратури Черкаської області.

Згідно з наказом прокуратури Черкаської області від 21.12.2015 №801к внесено зміни до наказу від 14.12.2015 №751к щодо підстав звільнення ОСОБА_1 та викладено у наступній редакції: "звільнити юриста 1 класу ОСОБА_1 з посади прокурора Звенигородської міжрайонної прокуратури з 14 грудня 2015 року у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органів прокуратури Черкаської області (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", п. 1 ст. 40 КЗпП України).

За період з 02.07.2015 по 14.12.2015 позивачу заробітна плата нараховувалась та виплачувалась на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників прокуратури».

Не погодившись з тим, що заробітна плата за період з 02.07.2015 по 14.12.2015 включно нараховувалась та виплачувалась не у відповідності до приписів статті 81 Закону України "Про прокуратуру", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч.3 ст.81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Тобто законом встановлений конкретний розмір посадового окладу прокурора місцевої прокуратури.

Частиною 9 статті 81 Закону № 1697-VII передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що норми і положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, які не відповідають вимогам ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

Водночас, відповідно до п.13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру», Кабінету Міністрів України доручено: у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Проте, Кабінетом Міністрів України не були виконані вимоги зазначеної норми.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисі прокуратури, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено:постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Отже, у період з набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» (15.07.2015 в частині розміру заробітної плати) до набрання чинності змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 (15.12.2015), розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен був обчислюватись відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

При цьому, суд зазначає, що відсутність механізму реалізації права працівника прокуратури на заробітну плату в розмірі, передбаченому Законом України «Про прокуратуру» (як спеціальним нормативним актом), у зв'язку з не внесенням відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки закони України мають вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України, а також, у зв'язку з тим, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 у справі №818/45/16, постановах Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2016 у справі №825/99/16 та від 19.04.2016 у справі №825/312/16.

Подібна бездіяльність з боку Уряду України у справі "Суханов та Ільченко проти України" була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині позовних вимог і визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві заробітної плати за період з 15.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру"; зобов'язати прокуратуру Черкаської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 15 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже здійснених виплат за цей період, оскільки здійснити перерахунок вказаних виплат та їх виплату у відповідній сумі належить до компетенції прокуратури Черкаської області, як юридичної особи.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення ст.1 Протоколу №1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Крім цього, у цій же справі Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії прокуратури Черкаської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 15.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов'язати прокуратуру Черкаської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 15 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже здійснених виплат за цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 13.06.2016.