Справа № 466/9751/15-а
Суддя: Ковальчук О. І.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9751/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі - Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження, -

у с т а н о в и в:

27.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просять суд ухвалити рішення про визнання розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02.10.2015 року №553 «Про демонтаж самочинно влаштованої металевої огорожі» протиправним та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 жовтня 2015 року на адресу позивачки надійшов рекомендований лист, в якому містилось завірена копія розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 553 від 02.10.2015 року. Даним розпорядженням Шевченківська районна адміністрація Львівської міської рада зобов'язала позивача у місячний строк з моменту отримання розпорядження демонтувати самочинно влаштовану металеву огорожу довжиною 12 м/п, висотою 1,70 м; довжиною 29 м/п, висотою 1,60 м на фундаменті та довжиною 20м/п - висотою 1,50 м без фундаменту на розі АДРЕСА_1 у зв'язку з порушенням норм, визначених Положенням про порядок влаштування огорож у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року 834.

Ознайомившись із вище зазначеним розпорядженням, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

В спірному розпорядженні відповідач вказує про те, що відповідно до висновків міжвідомчої комісії (протокол № 25 п. 5 від 22.09.2015 року) визнана необхідність демонтажу цілої огорожі. Проте дане рішення міжвідомчої комісії ОСОБА_1 не отримувала, на засідання комісії її не викликали, позбавили права захищати свої законні права на даній комісії, внаслідок чого комісією не було з'ясовано ряд обставин, що мають істотне значення. Зокрема комісією не з'ясовано коли було зведено дану огорожу, ким саме було зведено дану огорожу. Комісія не взяла до уваги те, що згідно технічного паспорту від 09.08.2002 року дана огорожа є присутня на плані під літерою н 3, присутня хвіртка під літерою н 1 та ворота н 2. Комісією також не взято до уваги те, що ЛКП «Балатон-409» 15.08.2015 року надсилав позивачу попередження, в якому зобов'язував до 20.08.2015 року привести до належного санітарного стану подвір'я, відремонтувати та пофарбувати брами та огорожі. Звертає увагу суду на те, що жодної мови про порушення Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 834, не було.

Отже вважає, при прийнятті спірного розпорядження Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, застосувала нормативно-правовий акт, який можливо на час встановлення огорожі ще не діяв.

Звертаю також увагу на те, що в спірному розпорядженні вказується про те, що позивач влаштувала огорожу, хоча належних доказів не наводиться та їй не повідомляється. Крім цього, у разі порушення рішення органів місцевого самоврядування, позивачку мали б притягнути до адміністративної відповідальності, однак жодного запрошення на засідання комісії по розгляду адміністративних спорів, жодного протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вона не отримувала.

Крім цього, даним положенням, на яке посилається Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради в спірному розпорядженні, відсутній розділ відповідальності за влаштування огорож всупереч даному положенні, тим паче демонтаж.

Також вказує, що зі спірним розпорядженням позивач ознайомилась лише 28.10.2015 року, коли отримала рекомендований лист. Тому, строк на оскарження нею пропущений з поважних причин і просить суд його поновити та задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення такі ж як ви кладені в поданому до суду позові. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволенні позову заперечив, вказав, що Розпорядження винесено правомірно, підстав для його скасування немає. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, Законами України. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 44 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції селищних, сільських та міських рад відноситься вирішення питань на пленарних засіданнях щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі листа ЛКП «Балатон-409» та поданих документів встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самочинно влаштовано металеву огорожу довжиною 12м/п - висотою 1,70м; довжиною 29м/п - висотою 1,60м на фундаменті та довжиною 20 м/п - висотою 1,50м без фундаменту на розі АДРЕСА_1.

На засіданні міжвідомчої комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради, що відбулося 22.09.2015 року, розглянуто вказане звернення та визнано за необхідність демонтажу самочинно влаштованої металевої огорожі довжиною 12 м/п, висотою 1,70 м; довжиною 29 м/п, висотою 1,60 м на фундаменті та довжиною 20м/п - висотою 1,50 м без фундаменту на розі АДРЕСА_1 у зв'язку з порушенням норм, визначених Положенням про порядок влаштування огорож у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року 834.

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02 жовтня 2015 року №553 «Про демонтаж самочинно влаштованої металевої огорожі», зобов'язано ОСОБА_1 у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно влаштовану металеву огорожу довжиною 12 м/п, висотою 1,70 м; довжиною 29 м/п, висотою 1,60 м на фундаменті та довжиною 20м/п - висотою 1,50 м без фундаменту на розі АДРЕСА_1 у зв'язку з порушенням норм, визначених Положенням про порядок влаштування огорож у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року 834. Копію даного Розпорядження позивачка отримала 28.10.2015 року, а тому суд вважає, що строк звернення до суд позивачами не пропущено.

Оскаржуване Розпорядження приймалось на виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 834 від 09.09.2011 року, яким затверджені Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові. Відповідно до вказаного Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові, яке регулює порядок влаштування огорож зі сторони магістральних вулиць і доріг та між суміжними землекористувачами, а також житлових вулиць місцевого значення у м. Львові з врахуванням існуючих архітектурних традицій, функціонально-планувальних вимог до забудови вулиць, типології елементів огорож. Дія цього Положення поширюється на всі юридичні та фізичні особи, які мають у користуванні чи у власності земельні ділянки, що підлягають огородженню. Огорожі земельних ділянок необхідно влаштовувати по межі земельних ділянок, визначених документами на землекористування (Державним актом, договором оренди). Влаштування огорожі між суміжними земельними ділянками окремих землекористувачів, конструкція якої передбачає часткове втручання на суміжну земельну ділянку, можливе при умові нотаріально завіреної згоди власника суміжної земельної ділянки. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки огорожа влаштовується у межах власного (орендованого) землекористування. У разі розміщення будівлі (споруди) по межі ділянки необхідно передбачати влаштування огорожі з примиканням до фасаду будинку. Огорожі земельних ділянок повинні відповідати високим художньо-естетичним вимогам: проектна документація на влаштування огорожі виконується ліцензованою проектною організацією. Висота огорожі повинна відповідати вимогам СН-441-72*, але не перевищувати 2,0 м від рівня поверхні землі (не враховуючи висоту огорожі, що служить підпірною стіною).

Крім того, особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт. Для отримання дозволу (розпорядження голови районної адміністрації) на влаштування огорожі необхідно подати у відділ "Центр обслуговування мешканців" адміністративно-господарського управління (для фізичних осіб) або управління "Дозвільний офіс" (для юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) заяву та документи, зазначені у розділі 4 вказаного вище рішення.

Отже, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1, з порушенням Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року 834, самочинно влаштовано металеву огорожу довжиною 12 м/п, висотою 1,70 м; довжиною 29 м/п, висотою 1,60 м на фундаменті та довжиною 20м/п - висотою 1,50 м без фундаменту на розі АДРЕСА_1, а також без отримання дозволу (розпорядження голови районної адміністрації) на влаштування такої огорожі, без погодженої належним чином проектної документації, в межах червоних ліній та без врахування меж суміжної земельної ділянки.

Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові, затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року 834 є чинним і у встановленому Законом порядку незаконним не визнавалось та не скасовувалось.

Відтак, в процесі розгляду справи жодними допустимими доказами не доведено будь-яких допущених порушень чи невідповідностей чинному законодавству Розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 553 від 02.10.2015 р. «Про демонтаж самочинно влаштованої металевої огорожі на розі АДРЕСА_1».

Таким чином, враховуючи викладене та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними і в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 100, 159, 160 ч.3, 161 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 10-ти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О. І. Ковальчук