Справа № 813/1000/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року № 813/1000/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Войтко І.В.,

з участю:

позивача не прибув,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області (далі відділ ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області, відповідач) з наступними позовними вимогами:

- зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про народження, складеного по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області на ім'я ОСОБА_1 за № 322 від 17.08.1966 року, де у графі "відомості про матір" виправити національність матері з "українка" на "полька";

- зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року, складеного по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, де у графі "відомості про нареченого" виправити національність нареченого з "українець" на "поляк".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при зверненні до відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження позивача № 322 від 17.08.1966 року щодо змін у графі "відомості про матір" національність матері з "українка" на "полька" та до актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року щодо зміни у графі "відомості про нареченого" з "українець" на "поляк", отримав відмову у зв'язку з тим, що факт національності "полька", "поляк" документально не підтверджений. Не погоджуючи із висновками відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не прибув. 22.04.2016 року скерував на адресу суду заяву за вх. № 10102, в якій просив проводити розгляд даної адміністративної справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. 22.04.2016 року та 17.05.2016 року скерував на адресу суду клопотання за вх. № 10075 та 12235, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області. Крім того зазначив, що позов визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач звертався до відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області із заявою про внесення змін до:

- актового запису про народження № 322 від 17.08.1966 року, складеного по відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області, а саме в графі "відомості про матір" п. "національність", в якому просив виправити національність матері з "українка" на "полька";

- актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року, складеного по відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області у графі "відомості про нареченого" п. "національність", в якому просив змінити національність нареченого з "українець" на "поляк".

05.02.2016 року відділом ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області позивачу надано висновок № 10/021/05.06-04 про внесення змін до актового запису цивільного стану, в якому зазначив, що клопотання заявника про внесення змін до актових записів про народження № 322 від 17.08.1966 року та про шлюб № 251 від 09.09.1989 року задоволенню не підлягає, оскільки факт національності "поляк", "полька" документально не підтверджені.

Не погоджуючи із наданим висновком, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішення спору у даній справі суд керувався наступним.

Спірні правовідносини у даній справі, а саме правове регулювання відносин, пов'язаних з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначається Законом України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та іншими нормативно правовими актами.

Так, у відповідності до ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації, відповідно до вказаного Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно зі ст. 6 цього ж Закону, відділи державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно з п. п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.1 вищевказаних Правил передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Відповідно до п. п. 1.5. вказаних Правил, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному вказаними Правилами.

Частиною 1 ст. 22 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно п. 2.7 Правил, на підтвердження достовірності наданих заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Аналізуючи відповідь відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області № 10/021/05.06-04 від 05.02.2016 року на заяву позивача щодо внесення змін до актових записів про народження та про шлюб позивача, суд зазначає, що така надана у зв'язку з відсутністю документального підтвердження національності "полька", "поляк".

З долученого до матеріалів справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії 1-ГЮ № 451173 від 17.09.1966 року вбачається, що в графі "національність" матері зазначено "полька", однак у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 № 1 від 26.05.2016 року, на підставі якого і видається саме свідоцтво про народження, у розділі "відомості про матір" (ОСОБА_2) вказано національність українка.

В наявній у матеріалах справи копії архівної довідки № Г 134 від 09.02.2016 року міститься інформація про те, що ОСОБА_3, 1906 року, баба позивача зі сторони матері, - єврейської національності.

Підсумовуючи вказане, суд зазначає, що в матеріалах справи, крім копії свідоцтва про народження позивача (відомості в якому суперечать витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 № 1 від 26.05.2016 року) не міститься жодних документів, які б вказували на польське походження ОСОБА_2, відтак, в суду немає підстав для задоволення даної вимоги позивача.

Щодо другої позовної вимоги, то суд зазначає, що відмова у задоволенні вимоги про внесення змін до актового запису про народження № 322 від 17.08.1966 року, складеного по відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області, а саме виправлення в графі "відомості про матір" "національність" з "українка" на "полька", закономірно тягне відмову і щодо внесення зміни до актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року, а саме щодо зміни національності в графі "відомості про нареченого" з "українець" на "поляк".

Суд також вважає зазначити про те, що в актовому записі про народження ОСОБА_1 № 322 від 17.08.1966 року, складеного по відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області, відомості про батька повністю відсутні, в звязку з чим неможливо встановити його польське походження.

Жодних інших доказів, які б вказували на підставність вимоги про внесення змін до актового запису про реєстрацію шлюбу позивачем до матеріалів не долучено.

Тому, зважаючи на те, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 1 від 12.05.2016 року у графі "відомості про чоловіка" вказано національність позивача українець, а жодних документальних доказів на підтвердження його польського походження не надано, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні даної вимоги.

Отже, підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позивач на підтвердження заявлених вимог не долучив до матеріалів справи жодних доказів, які б вказували на польське походження позивача чи його матері. Більше того, в матеріалах справи містяться докази єврейського походження ОСОБА_2.

Долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження позивача, в якому міститься запис про польське походження матері судом до уваги не береться, адже видача свідоцтва є наслідком внесення інформації до актового запису, відтак може містити описки чи неточності.

Щодо покликання позивача на те, що він виріс та виховувався у сім'ї, де завжди дотримувалися польських традицій та вшановували релігійні свята за римо католицьким обрядом, суд зазначає, що наведене є конституційним правом кожного, однак не може бути достатньою підставою для зміни національності.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо клопотання відповідача за вх. № 10075, що надійшло на адресу суду 22.04.2016 року та клопотання відповідача за вх. № 12235, що надійшло через канцелярію суду 17.05.2016, в яких відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 112 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Визнання адміністративного позову означає, що відповідач погоджується з вимогами позивача, їхньою законністю та обґрунтованістю і бажає уникнути у зв'язку з цим судового розгляду справи по суті, що, як правило, тягне за собою прийняття постанови в адміністративній справі.

Однак, при прийнятті рішення за заявою про визнання адміністративного позову суд повинен переконатися в тому, що таке визнання не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів (ч. 4 ст. 51 КАС України).

Тому, враховуючи висновок відповідача про внесення змін до актового запису цивільного стану № 10/021/05.06.-04 від 05.02.2016 року, яким позивачу було відмовлено у задоволенні вимог у зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту польського походження позивача та його матері, які (вимоги) є аналогічними вимогам у даній справі, суд ставить під сумнів подану відповідачем заяву про визнання позовних вимог, у зв'язку з чим, відмовляє у її прийнятті.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що позивачем необґрунтовано позовні вимоги та не надано доказів, які б вказували на можливість суду зобов'язати відділ ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області внести зміни до актових записів про народження позивача № 322 від 17.08.1966 року та до актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року.

Водночас, висновок відповідача № 10/021/05.06-04 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження № 322 від 17.08.1966 року та про шлюб № 251 від 09.09.1989 року повністю відповідає чинному законодавству, в звязку з чим суд приходить до висновку про дотримання відділом ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області вимог ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України, що є підставою для відмови в позові.

Згідно з ст. 94 КАС України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18-19, 33-35, 69-71, 72, 86, 94, 112, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 14.06.2016 року.

Суддя Потабенко В.А.