Справа № 2а-7408/10/1370
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року № 2а-7408/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З,

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі ФО-П ОСОБА_3М.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 позов задоволено частково, визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання 3 937,5 грн., №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання 97 977 грн., в тому числі, 65 318 грн. - основний платіж та 32 659 грн. - штрафні фінансові санкції, №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання 75 610,68 грн., в тому числі, 25 203,56 грн. - основний платіж та 50407,12 грн. - штрафні фінансові санкції, рішення про застосування штрафних фінансових санкцій №000069172 від 02.04.2010; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 у справі № 2а-7408/10//1370 в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 щодо визначення суми податкового зобов'язання 97 977 грн., в тому числі, 65 318 грн. - основний платіж та 32 659 грн. - штрафні фінансові санкції, скасовано та прийняти нову постанову, якою в цій частині позовних вимог відмовлено; в решті - постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 в частині відмови в задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 97 977 грн. (з яких: 65 318 грн. - основний платіж та 32 659 грн. - штрафні фінансові санкції) та в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 2 987,25 грн. (з яких: 1 991,5 - основний платіж та 995,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції) - скасовано. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 в частині задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 3 937,5 грн. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 в частині залишення без змін постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 в цій частині скасовано.

Справу в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 та податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 3 937,5 грн. направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду. В іншій частині постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Подав додаткові пояснення та заяву про уточнення позовних вимог від 09.03.2016 року. Позовні вимоги з урахуванням уточнення обґрунтовані безпідставністю виставлення відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень, оскільки у позивача є всі належним чином оформлені документи, що підтверджують правомірність дій останнього, тому вважає що вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_3 не порушував. Зокрема, зазначає що ним тільки фактично, у липні 2009 року було здійснено перевищення загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) у розмірі 300 000 грн. передбаченої підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» (надалі Закон про ПДВ), а тому до 20 серпня 2009 року Позивач зобовязаний був подати заяву для реєстрації платником ПДВ. А відтак, тільки донарахування суми основного зобовязання з ПДВ у розмірі 1991,5 грн. можна вважати правомірним. Щодо донарахування податку з доходів фізичних осіб також зазначає, що оскільки, позивачем фрезерний станок був реалізований нижче його залишкової вартості, то відповідно до норм абз.7 ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» кошти отримані за такий станок не є виручкою, а відтак не підлягають оподаткуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, з підстав наведених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях у справі, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно заслухавши всі факти, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

16.03.2010 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова за № 715/17-2/НОМЕР_1 складено АКТ про результати виїзної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивача за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року (надалі ОСОБА_1 перевірки).

Вказаною перевіркою встановлено порушення: п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та п. 1.3 ст. 1, п.п. 2.3.1. п. 2.3. ст. 2, п. 4.1. ст. 4, п.п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7, п. 9.4. п.п. «а»п. 9.6. ст. 9 п. 10.2. ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» в частині не нарахування та несплати до бюджету податку на додану вартість на загальну суму67309,50 грн.; ст.ст. 2, 3, п.п. 4.2.1. п. 4.2. ст. 4, п.п. 8.1.1., п.п. 8.2.1. п. 8.1. ст.. 8, ст. 16, ст. 17, ст. 18, ст. 19, ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в частині неутримання та неперерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб в розмірі 25203,56 грн. із перерахованих коштів за гр. ОСОБА_4,, в тому числі за 2008 року в сумі 11900,45 грн., за 2009 рік в сумі 13303,11 грн.; ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», ст.ст. 7, 8, 17, 18, 19, 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в частині заниження оподатковуваного доходу за 2009 рік в сумі 84527,28 грн., в результаті чого до бюджету недопоступило податку з доходів фізичних осіб в сумі 12679,09 грн.

02.04.2010 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість усього 100 964,26 грн. (у тому числі 67309,50 грн. основний платіж, 33654,75 грн. штрафні (фінансові) санкції).

02.04.2010 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем податок з доходів фізичних осіб усього 5407,50 грн. (основний платіж).

02.04.2010 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість усього 77602,08 грн. (у тому числі 26932,04 грн. основний платіж, 50670,04 грн. штрафні (фінансові) санкції).

02.04.2010 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 000069172, якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 008 500,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 позов задоволено частково, визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання 3 937,5 грн., №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання 97 977 грн., в тому числі, 65 318 грн. - основний платіж та 32 659 грн. - штрафні фінансові санкції, №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання 75 610,68 грн., в тому числі, 25 203,56 грн. - основний платіж та 50407,12 грн. - штрафні фінансові санкції, рішення про застосування штрафних фінансових санкцій №000069172 від 02.04.2010; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 у справі № 2а-7408/10//1370 в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 щодо визначення суми податкового зобов'язання 97 977 грн., в тому числі, 65 318 грн. - основний платіж та 32 659 грн. - штрафні фінансові санкції, скасовано та прийняти нову постанову, якою в цій частині позовних вимог відмовлено; в решті - постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 в частині відмови в задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 97 977 грн. (з яких: 65 318 грн. - основний платіж та 32 659 грн. - штрафні фінансові санкції) та в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 2 987,25 грн. (з яких: 1 991,5 - основний платіж та 995,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції) - скасовано. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 в частині задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 3 937,5 грн. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 в частині залишення без змін постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 в цій частині скасовано.

Справу в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 та податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.04.2010 в частині визначення суми податкового зобовязання на суму 3 937,5 грн. направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду. В іншій частині постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 залишити без змін.

Під час нового розгляду позивачем подано заву про уточнення позовних вимог.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Статтею 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» передбачено, що субєкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником, зокрема, податку на додану вартість (крім випадку, коли юридична особа обрала спосіб оподаткування доходів за єдиним податком за ставкою 6 відсотків) та податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб - субєктів малого підприємництва).

Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на момент спірних правовідносин), особа підлягає обовязковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної компютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобовязань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

ОСОБА_5 з пунктом 9.3 статті 9 Закону про ПДВ, особи, які підпадають під визначення пункту 2.3 статті 2 цього Закону, зобовязані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання).

Якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобовязана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом (частина 2 пункту 9.4 статті 9 названого Закону).

З огляду на зміст наведених положень податкового законодавства, суд приходить до висновку, що загальну суму від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), встановлену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість», слід відраховувати з моменту виникнення у платника податків обовязку перейти на загальну систему оподаткування.

Судом встановлено, що моментом переходу на загальну систему оподаткування Позивача, чого не заперечує Відповідач, є 01.01.2009 року, то відповідно граничну суму передбачену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» необхідно обраховувати саме з 01.01.2009 р.

ОСОБА_5 перевірки (сторінка 25 ОСОБА_5), ФО-П ОСОБА_3 в період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року здійснив операції з виробництва і реалізації меблевої фурнітури, вироби з металу, здача приміщень в оренду майна на загальну суму 336 547,5 грн., в тому числі: в лютому 2009 року 6300 грн., у березні 2009 року 116900 грн., у квітні 2009 року 39 410 грн., у травні 2009 року 16860 грн., у червні 2009 року 119030 грн., у липні 2009 року 28090 грн., у жовтні 2009 року 4247,5 грн., у грудні 2009 року 5710 грн.

Судом також перевірено, що дані зазначені в ОСОБА_5 перевірки збігаються з даними з виписки про рух коштів по рахунку ПАТ «ВТБ Банк» Позивача, зокрема за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року надійшли кошти: 17.02.2009 року у сумі 6300 грн. (всього у лютому 2009 року 6300 грн.); 10.03.2009 року 25000 грн., 11.03.2009 року 61 000 грн., 26.03.2009 року 30 000 грн., 31.03.2009 року 900 грн. (всього у березні 2009 року -116900 грн.); 09.04.2009 року 18 910 грн., 28.04.2009 року 10 000 грн., 29.04.2009 року 10 500 грн., 31.03.2009 року 900 грн. (всього у квітні 2009 року 39 410 грн.); 21.05.2009 року 16 860 грн. (всього у травні 2009 року 16860 грн.); 12.06.2009 року 5 000 грн., 12.06.2009 року 20 000 грн., 12.06.2009 року 35 000 грн., 15.06.2009 року 20 000 грн., 18.06.2009 року 3 030 грн., 24.06.2009 року 36000 грн. (всього у червні 2009 року 119 030 грн.); 06.07.2009 року 28090 грн. (всього у липні 2009 року 28090 грн.); 08.10.2009 року 210 грн., 30.10.2009 року 4037,5 грн. (всього у жовтні 2009 року 4247,5 грн.); 03.12.2009 року 4750 грн., 25.12.2009 року 960 грн. (всього у грудні 2009 року 5710 грн.).

Судом встановлено, що фактично, у липні 2009 року ФО-П ОСОБА_3 було здійснено перевищення загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) у розмірі 300 000 грн. (а саме отримано сукупно виручку 326 590 грн.), а відтак до 20 серпня 2009 року Позивач зобовязаний був подати заяву для реєстрації платником ПДВ.

Суд приходить до висновку, що тільки донарахування суми основного зобовязання з ПДВ у розмірі 1991,5 грн. можна вважати правомірним. Отже, прийняте податкове повідомлення рішення від 02.04.2010 року № /0 про нарахування податку на додану вартість у розмірі 100 964,25 грн. є частково протиправним та підлягає скасуванню в частині 97 977 грн. (в тому числі основного платежу 65 318 грн. та 32 659 грн. штрафних (фінансових) санкцій), а в іншій частині донарахування 2 987,25 грн. (в тому числі основного платежу 1991,5 грн. та 995,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій) залишенню без змін.

ОСОБА_5 абз.7 ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва», у разі здійснення операції з продажу основних фондів виручкою від реалізації вважається різниця між сумою, отриманою від реалізації цих фондів, та їх залишковою вартістю на момент продажу.

Судом встановлено, що Позивачем згідно накладної № 28 від 04.04.2006 року куплено станок фрезерний у СПД ФО Кота ОСОБА_6 за 40 000 грн. Позивачем даний станок прийнятий в експлуатацію як основний засіб, про що свідчить наказ №2 від 04.04.2006 року «Про введення в експлуатацію основного засобу», акт прийняття-передачі основних засобів № 1 від 04.04.2006 року та інвентаризаційна картка обліку основних засобів № 3 від 04.04.2006 року.

ОСОБА_5 наказу № 1 від 04.04.2008 року «Про продаж основного засобу», куплений у СПД ФО Кота ОСОБА_6 станок фрезерний був реалізований виробничо-комерційному товариству з обмеженою відповідальністю «ВІДІС» () за 35 000 грн., чого не заперечує Відповідач, при балансовій вартості станка станом на 04.04.2008 року 35627,34 грн. Реалізацію станка також підтверджує акт прийняття-передачі основних засобів № 2 від 04.04.2008 року та інвентаризаційна картка обліку основних засобів № 3.

Суд приходить до висновку, що Позивачем фрезерний станок був реалізований нижче його залишкової вартості, тому відповідно до норм абз.7 ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» кошти отримані за продаж основного засобу (фрезерного станка) не є виручкою, а відтак не підлягають оподаткуванню.

Отже, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 02.04.2010 року № /0 є протиправним та підлягає скасуванню в частині донарахування податку з доходів фізичних осіб у розмірі 3 937,5 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обовязок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобовязання.

Відповідачем конкретних доказів, на підставі яких можна дійти висновку про порушення платником податків норм податкового законодавства, суду надано не було.

ОСОБА_5 зі статтею 162 КАС України суд вправі постановою визнати протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги викладені в заяві Позивача від 09.03.2016 року обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 02.04.2010 року № /0 в частині донарахування податку на додану вартість у розмірі 97 977 грн. (в тому числі основного платежу 65 318 грн. та 32 659 грн. штрафних (фінансових) санкцій);

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 02.04.2010 року № /0 в частині нарахування податку з доходів фізичних осіб у розмірі 3 937,5 грн.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Гулкевич І.З.