Справа № 815/6320/15
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6320/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Гурєвої К.І.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності),

представник 3-ї особи - ОСОБА_3 (по довіреності).

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про скасування вимоги № Ф-117-23 від 15.07.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про скасування вимоги № Ф-117-23 від 15.07.2015 року.

В судовому засіданні 02.06.2016 року позивач підтримала позовні вимоги, з підстав, зазначених в адміністративному позові (а.с. 2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вимога про сплату боргу № Ф-117-23 від 15.07.2015 року складена безпідставно та не відповідає вимогам чинного законодавства України, у звязку з чим вимога підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав зазначених у запереченнях (а.с. 42-43). В обгрунтування зазначила, що зважаючи на наявність у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, спірна вимога є правомірною.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених у запереченнях (а.с. 46-48).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представниками позивача, відповідача та 3-ї особи докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2011 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, що не заперечуються представником відповідача. Зазначені обставини визнаються сторонами та в суду не виникає сумніву щодо їх достовірності та добровільності визнання, отже, в силу ч. 3 ст. 72 КАС України, не підлягають доказуванню.

Спір між сторонами виник щодо законності оскаржуваної вимоги відповідача щодо сплати фізичною особою-підприємцем єдиного внеску.

Дослідивши матеріали та обставини справи щодо фактичного узгодження вимоги від 15.07.2015 р. № Ф-717-23 між сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України N 2464-VI від 8 липня 2010 року Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, платником єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з дня набрання чинності цим Законом, суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України N 727/98 від 3 липня 1998 року Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва, розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України N 13-92 від 26 грудня 1992 року Про прибутковий податок з громадян, нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 3 наведеної норми, перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та Державною податковою адміністрацією України проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з Державною податковою адміністрацією України за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України N 727/98 від 3 липня 1998 року Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який не передбачає здійснення жодних реєстраційних чи перереєстраційних процедур таких платників з подальшою видачею відповідних документів.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19.07.2002 р. зареєстрована виконавчим комітетом Одеської міської ради як фізична особа-підприємець, з 2011 року по 2012 рік здійснювала свою діяльність на умовах сплати єдиного податку та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси.

В звязку з наявністю у ФОП ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 15.07.2015 року в сумі 19 723, 23 грн., ДПІ у Суворовському районі м. Одеси 15.07.2015 р. було сформовано та надіслано Позивачу вимогу № Ф-717-23.

Вищезазначена вимога була одержана ОСОБА_1 23.07.2015 р., про що позивачем особисто зазначено в позові (а.с. 2).

Разом з тим, суд не погоджується з винесеною вимогою, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2016 р., визнано протиправним та скасовано вимогу УПФУ в Суворовському районі м. Одеси про сплату боргу від 13.04.2012 року № Ф-717-У за період 2010-2011 р.р.на суму 4010,30 грн.

Рішення по справі набрало законної сили 20.04.2016 року (а.с. 69 зв. бік).

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також судом встановлено із заперечень відповідача, що 14.11.2013 року Позивачу була направлена друга вимога № Ф-182 на суму 12164,81 грн. Сума боргу за вимогою УПФУ в Суворовському районі м. Одеси від 13.04.2012 року № Ф-717-У на суму 4010,30 грн. та вимогою № Ф-182 на суму 12164,81 грн. включена до вимоги № Ф-117-23 від 15.07.2015 року, яка оскаржена.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Інструкцією «Про порядок формування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 20.04.2015 року № 449, визначено процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій органами доходів і зборів, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів.

Відповідно до п. 3 Розділу VІ Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Відповідно до 4 п. 4 Розділу VІ Інструкції, після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - у органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному чи уповноваженому представникові чи надіслано рекомендованим листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого її місця перебування (проживання) з повідомленням про вручення.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази про направлення відповідачем вимоги від 14.11.2013 року № Ф-182 на суму 12164,81 грн. на адресу ФОП ОСОБА_1 з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України, а відповідач таких доказів не надав, суд надає перевагу поясненням позивача та констатує недотримання субєктом владних повноважень порядку направлення вимоги.

При цьому суд також враховує висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.07.2011 року у справі "Серков проти України" позицію в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

Таким чином, виходячи з того, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2016 р., визнано протиправним та скасовано вимогу УПФУ в Суворовському районі м. Одеси про сплату боргу від 13.04.2012 року № Ф-717-У за період 2010-2011 р.р.на суму 4010,30 грн., в звязку з тим, що Відповідачем не надано доказів направлення вимоги від 14.11.2013 року № Ф-182 на суму 12164,81 грн. на адресу ФОП ОСОБА_1, на думку суду спірна вимога є неузгодженою, тому суд дійшов висновку про скасування винесеної Вимоги про сплату боргу Ф-117-23 від 15.07.2015 року на суму 19723,23 грн.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З цього приводу Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання повинно бути необхідним в демократичному суспільстві (див. United Communist Party of Turkey and Others v. Turkey, judgment of 30 January 1998, Reports 1998-1, §§ 43 - 45; and Refah Partisi (the Welfare Party) and Others v. Turkey [GC], nos. 41340/98, 41342/98, 41343/98 and 41344/98, §§ 86-89, ECHR 2003-II). Кожне втручання має відповідати нагальній суспільній потребі; отже, поняття необхідний не має того ступеню гнучкості, як поняття корисний чи бажаний (див. Gorzelik, cited above, §§ 94 - 95, with further references).

Втручання може бути виправданим, якщо воно встановлено законом та здійснено згідно закону, оскільки оскаржувані заходи повинні не тільки мати законодавче підґрунтя, але й передбачатися якісним законом, який має бути достатньо доступним та передбачуваним щодо наслідків його застосовування, тобто бути сформульованим у спосіб, який дає змогу кожній особі - у разі потреби, за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області було необґрунтовано винесено вимогу Ф-117-23 від 15.07.2015 року на суму 19723,23 грн.

На підставі положень ч. 2, 3 ст.162 КАС України суд вважає за необхідне винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити.

2. Скасувати вимогу № Ф-117-23 від 15.07.2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст складений та підписаний суддею 07.06.2016 року

Суддя Бутенко А.В.

.