Справа № 810/1920/16
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1920/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення подання

09 червня 2016 року 810/1920/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши подання Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамам 1" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

в с т а н о в и в:

08 червня 2016 року о 16 год. 15 хв. до Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамам 1", застосованого рішенням в.о. начальника ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 07.06.2016 о 17 год. 00 хв.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 подання залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків подання до 17 год. 00 хв. до 09.06.2016.

Зокрема, судом було встановлено невідповідність подання вимогам ч. 3 ст. 183-3 та ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: заявником не було додано до подання документу про сплату судового збору виходячи із заявлених позовних вимог у розмірі, що визначений статтею 4 Закону України "Про судовий збір", та доказів направлення відповідачу подання та доданих до нього документів.

Вказана ухвала була отримана заявником 08.06.2016 о 17 год. 55 хв., що підтверджується звітом про відправку.

09.06.2016 о 10 год. 16 хв. на адресу суду від ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання заявник зазначив, що ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області є бюджетною установою, що утримується за рахунок державного бюджету, у зв’язку з чим у податкового органу відсутня можливість сплатити судовий збір.

Крім того, у вказаному клопотанні заявник просить суд при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору врахувати ухвалу Верховного Суду України від 26.01.2016 по справі №810/6201/14, згідно з якою ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області було звільнено від сплати судового збору. На думку заявника, висновки Верховного Суду України, які викладені у вказаній ухвалі, мають бути враховані судом під час вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.

Розглядаючи питання про звільнення від сплати судового збору по суті, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Як встановлено вище, в обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору заявник зазначає, що ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області є бюджетною установою, що утримується за рахунок державного бюджету, у зв’язку з чим у податкового органу відсутні видатки на сплату судового збору за звернення з даним поданням до суду.

Проте, суд звертає увагу, що в даному випадку вказана обставина не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки відсутність видатків на сплату судового збору не свідчить про незадовільний майновий стан позивача або інші поважні причини його матеріального становища, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23 січня 2015 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд зазначає, що заявник не включений до числа осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі подання, зокрема, до адміністративного суду, що прямо передбачено Законом "Про судовий збір", а тому є платником судового збору на загальних підставах.

Крім цього, заявник не надав суду жодних доказів, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, неможливості перерозподілу бюджетних асигнувань в межах затвердженого кошторису на сплату судового збору, відсутності економії фонду оплати праці та спрямування їх на сплату судового збору, тощо.

При цьому, суд зазначає, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Відповідно до ст. 10 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У зв'язку з цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення заявника від сплати судового збору.

Більш того, суд звертає увагу, що доводи заявника щодо відсутності коштів на сплату судового збору не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Більш того, ухвала Верховного Суду України від 26.01.2016 по справі №810/6201/14 не є обов’язковою для застосування судами, оскільки прийнята суто з процесуальних підстав, встановлених КАС України, а не у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, як того вимагає ст. 244-2 КАС України.

Варто зауважити, що обов’язковому застосуванню підлягають виключно постанови Верховного Суду України, тоді як посилання апелянта обґрунтовуються виключно ухвалою цього суду.

За таких обставин, суд вважає, що наведені обставини в обґрунтування звільнення від сплати судового збору є недостатніми, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявником на виконання ухвали від 08.06.2016 не надано суду доказів направлення відповідачу подання та доданих до нього документів.

Отже, станом на 09.06.2016 до 17 год. 00 хв. заявником не виконано вимоги ухвали суду від 08.06.2016 про залишення подання без руху.

Згідно резолютивної частини ухвали про залишення подання без руху від 08.06.2016 заявник був попереджений судом, що у разі невиконання вимог ухвали подання буде повернуто заявникові.

Відповідно до частини четвертої статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Оскільки заявником не виконано вимог суду в установлений строк, подання підлягає поверненню.

Суд звертає увагу заявника, що повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Подання Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамам 1" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, - повернути заявнику.

Копію ухвали разом з поданням та доданими до нього матеріалами надіслати (видати) заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Балаклицький А. І.