Справа № 761/15106/16-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/241/2016
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Департаменту фінансів Міністерства оборони України (далі відповідач 2) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

07 червня 2016 року у судовому засіданні було здійснено заміну відповідача 2 Департамент фінансів Міністерства оборони України на відповідача 2 Міністерство оборони України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Деснянському районному в м. Києві військовому комісаріаті як учасник бойових дій в Афганістані з 28.12.1979 по 04.05.1981 роках. 20.12.2012 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 18.12.2012 року, з подальшим повторним оглядом. З 11.12.2014 року позивачу було довічно встановлено третю групу інвалідності. Позивач звернувся із заявою та доданими до неї документами до Військового комісаріату КМВК про направлення їх на комісію для розгляду питання, щодо виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни другої групи. Натомість КМВК в своєму листі зазначив, що стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на нього не поширюється, а також Департаментом фінансів МОУ було відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим документи повернено без реалізації.

Тому, з урахуванням проведеної заміни відповідача 2, позивач просив суд визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату та Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги; зобов`язати відповідачів здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

У судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні. До матеріалів справи додано заперечення.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши надані пояснення, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Деснянському районному у м. Києві військовому комісаріаті як учасник бойових дій в Республіці Афганістан, період з 28.12.1979 року по 04.05.1981 року, що підтверджується Довідкою Деснянського районного у м. Києві військового комісаріату від 26.01.2016 року № 222 (а.с.16).

18 грудня 2012 року позивачеві при первинному огляді було встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку з пораненням, контузії, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, інвалідність встановлена на строк до 01 січня 2014 року, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК, серія 10 ААА № 799466 (а.с.12).

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія АВ № 0417272, ОСОБА_1 при повторному огляді було встановлено третю групу інвалідності довічно, у зв`язку з пораненням, контузії, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що листом Київського міського військового комісаріату від 04.02.2016 року № ВС2/201 було відмовлено позивачу в отриманні одноразової грошової допомоги, оскільки дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та нової редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на нього не поширюється (а.с.18).

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19 лютого 2016 року № 248/3/6/742 було відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги та було повернуто йому документи без реалізації (а.с.19).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить зобов`язати відповідачів здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; 4) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; 5) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; 6) встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві; 7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Пунктом 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що нова редакція статтей 16, 16-2, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набрали чинності з 01.01.2014 року.

25 грудня 2013 року Постановою Кабінету Міністрів України № 975, відповідно до п. 2 ст. 16-2 та п. 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та було установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Постанова Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року набралаа чинності з 24.01.2014 року.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивачу було встановлено інвалідність третьої групи у 18 грудня 2012 року, відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК, серія 10 ААА № 799466, тобто до набрання чинності нової редакції статтей 16, 16-2, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто до 01.01.2014 року, відповідно до якої було прийнято Постанову Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою передбачено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя