Справа № 636/1538/16-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07.06.2016 р.Справа № 636/1538/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача Поповської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 12.05.2016р. по справі № 636/1538/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Чугуївської міської ради третя особа Муніципальне підприємство "Мрія"

про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення за №237-VII від 29.04.2016 року "Про надання КП "Муніципальне підприємство "Мрія" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування торгівельних павільйонів в м.Чугуєві по вул. Жадановського, біля будинку № 7 для подальшої передачі в постійне користування та стягнення з відповідача понесених позивачем документально підтверджених судових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

11 травня 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Чугуївської міської ради (далі - відповідач), третя особа Муніципальне підприємство "Мрія", в якому просив визнати незаконним, протиправним та скасувати рішення Чугуївської міської ради №237-VІІ від 29.04.2016 року "Про надання Комунальному підприємству "Муніципальне підприємство "Мрія" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування торгівельних павільйонів в м. Чугуєві, вул. Жадановського, біля №7 для подальшої передачі в постійне користування.

12 травня 2016 року ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Чугуївської міської ради, третя особа - МП "Мрія", про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення відповідача за №237-VІІ від 29.04.2016 року "Про надання КП "Муніципальне підприємство "Мрія" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування торгівельних павільйонів в м. Чугуєві по вул. Жадановського, біля будинку №7 для подальшої передачі в постійне користування" та стягнення з відповідача понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат, оскільки зазначений позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_2 у апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилаючись на норми п. 1 ч. 2 ст. 17, п. 7 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 122, 123 Земельного кодексу України, вказує, що Чугуївська міська рада у спірних правовідносинах реалізує контрольні функції у сфері управлінської діяльності , отже спір про право в даній справі має розглядатись в порядку адміністративного судочинства України.

Чугуївська міська рада Харківської області у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_2 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186№ цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Отже, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, предметом якої є рішення Чугуївської міської ради про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в постійне користувнаня, про те, що відповідач при його винесенні не здійснював владні управлінські функції, ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Аналогійний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 19 січня 2016 року у справі №824/167/15-а.

За таких обставин ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 12 травня 2016 року підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 199 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 12.05.2016р. по справі № 636/1538/16-а - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Чугуївської міської ради третя особа Муніципальне підприємство "Мрія" про визнання визнання незаконним, протиправним та скасування рішення за №237-VII від 29.04.2016 року "Про надання КП "Муніципальне підприємство "Мрія" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування торгівельних павільйонів в м.Чугуєві по вул. Жадановського, біля будинку № 7 для подальшої передачі в постійне користування та стягнення з відповідача понесених позивачем документально підтверджених судових витрат направити до Чугуївського міського суду Харківської області для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.