Справа № 813/889/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року № 813/889/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії:

головуючої судді Потабенко В.А., суддів Кедик М.В., Гулик А.Г.,

за участю секретаря судового засідання Бігуна Н.Т.,

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2, згідно довіреності,

представника відповідача-1 - Бабія І.В., згідно довіреності,

представника відповідача-2 - не прибув,

представника відповідача-3 - Хуула Олівера Ууно, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (далі - КМ України, відповідач-1), Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Мінекології України, відповідач-2), Державної екологічної інспекції України (далі - ДЕІ України, відповідач-3), з наступними позовними вимогами:

- визнати нечинним (протиправним) розпорядження Кабінету Міністрів України за №20-р від 21 січня 2015 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п.1 ч.1 ст.41 КзПП України)";

- визнати нечинним (протиправним) наказ Державної екологічної інспекції України від 23 січня 2015 року №17-о "Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п.1 ч.1 ст.41 КзПП України)";

- поновити позивача на посаді голови Державної екологічної інспекції України;

- стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період з листопада 2014 року по січень 2015 року до Міністерства екології та природних ресурсів Державною екологічною інспекцією України було направлено ряд важливих службових документів, які станом на 16.01.2015 року не були розглянуті. З даного приводу позивач звернувся до міністра щодо необхідності невідкладного опрацювання зазначених документів. 19.01.2015 року міністром Мінприроди на адресу Державної екологічної інспекції України направлено лист, у якому зазначено, що станом на 19.01.2015 року не виконано 10 доручень Кабінету Міністрів України, 2 постанови Кабінету Міністрів України, 5 запитів та звернень народних депутатів, 2 листи Верховної Ради України, 5 звернень та запитів на публічну інформацію, доручення міністра Мінприроди. Опрацювавши даний лист, скеровано відповідь щодо повного або часткового (затримка не з вини Держекоінспекції України) виконання зазначених документів. Жодних пояснень у позивача витребувано не було, службове розслідування не проводилось. Враховуючи наведене, позивач зазначив, що жодних грубих порушень трудових обов'язків він не вчиняв, у зв'язку з чим, звернувся до суду з даним позовом.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 Кабінету Міністрів України проти позову заперечив, з наступних підстав. Протягом серпня-грудня 2014 року на адресу Кабінету Міністрів України надійшло 16 звернень, щодо порушення природоохоронного законодавства, а на адресу Мінприроди - 60 звернень громадян, народних депутатів, громадськості, які були направлені для організації проведення перевірок ДЕІ України, якою, в установленому порядку, не подано жодного відповідного проекту акта на розгляд Уряду. Разом з тим, ДЕІ України зверталась протягом серпня 2014 року до Кабінету Міністрів України з проханням надати дозвіл на проведення перевірок у формі листів, які було повернуто для опрацювання відповідно до п.7 резолюції Прем'єр-міністра України від 15.08.2014 року №29526/7/1-14, згідно якої визначено, що у разі необхідності вносити проекти розпоряджень КМ України щодо надання дозволу на проведення протягом серпня-грудня 2014 року відповідних перевірок підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців. П.9 постанови КМ України від 10 вересня 2014 року №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" встановлено міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у двомісячний строк подати КМ України проекти положень про відповідні центральні органи виконавчої влади, розроблені згідно з цією постановою, та пропозиції щодо внесення до актів законодавства змін, що випливають з цієї постанови, та привести власні нормативно - правові акти у відповідність із цією постановою. Неодноразові звернення Міністерства екології та природних ресурсів щодо подання відповідних проектів актів та пропозицій щодо внесення до актів законодавства відповідних змін ДЕІ України проігноровано. Також, ДЕІ України не виконано: 10 доручень КМ України, 5 запитів та звернень народних депутатів, 2 постанови КМ України, 2 листи комітету Верховної Ради України, 5 звернень громадян та запитів на публічну інформацію. За неналежне виконання службових обов'язків згідно ст.14 Закону України "Про державну службу" до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Представник відповідача-2 Мінекології України в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом скерування на адресу відповідача судової повістки.

Представник відповідача-3 Державної екологічної інспекції України проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях та поясненнях на позов. Суть викладеного полягає в тому, що підстав для проведення службового розслідування не було, звільнення позивача проведено у відповідності до норм чинного законодавства України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідачів, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, дійшов висновку позов задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.01.2015 року Головою Державної екологічної інспекції України ОСОБА_1 скеровано листа № 3-4-21 Міністру Мінекології України щодо пришвидшення узгодження та опрацювання службової документації - 10 листів, які знаходяться на розгляді у Мінприроди, дані документи зазначені у додатку до листа (а.с.19-20).

19.01.2015 року Міністром Мінекології та природних ресурсів України скеровано Голові Державної екологічної інспекції України ОСОБА_1 листа № 5/1-14/471-15 від 19.01.2015 року "щодо надання пояснень" (а.с. 71-73), у якому зазначається, що протягом серпня - грудня 2014 року на адресу Кабінету Міністрів України надійшло 16 звернень щодо порушення природоохоронного законодавства, а на адресу Мінприроди - 60 звернень громадян, народних депутатів, громадськості, які були направлені для організації проведення перевірок ДЕІ України, якою, в установленому порядку, не подано жодного відповідного проекту акта на розгляд Уряду. Разом з тим, ДЕІ України зверталась протягом серпня 2014 року до Кабінету Міністрів України з проханням надати дозвіл на проведення перевірок у формі листів, які було повернуто для опрацювання відповідно до п.7 резолюції Прем'єр-міністра України від 15.08.2014 року №29526/7/1-14, згідно якої визначено, що у разі необхідності надання дозволу на проведення протягом серпня - грудня 2014 року відповідних перевірок підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців вносити проекти розпоряджень Кабінету Міністрів України. Пунктом 9 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" встановлено міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у двомісячний строк подати Кабінету Міністрів України проекти положень про відповідні центральні органи виконавчої влади, розроблені згідно з цією постановою, та пропозиції щодо внесення до актів законодавства змін, що випливають з цієї постанови, та привести власні нормативно - правові акти у відповідність із цією постановою. Неодноразові звернення Мінприроди щодо подання відповідних проектів актів та пропозицій щодо внесення до актів законодавства відповідних змін ДЕІ України проігноровано. Мінприроди України на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 22.12.2014 року №47035/1/1-14 стосовно виконання вимог постанови доручило ДЕІ України у десятиденний строк забезпечити подання на розгляд Кабінету Міністрів України відповідних проектів щодо внесення до актів законодавства змін, що випливають із постанови (доручення від 25.12.2014 року №110/1-д). Станом на день звільнення доручення від 25.12.2014 року не виконано. Крім цього, повідомляє, що станом на 19.01.2015 року ДЕІ України не виконано 10 доручень Кабінету Міністрів України, 5 запитів та звернень народних депутатів,2 постанови Кабінету Міністрів України, 2 листи комітету Верховної Ради України, 5 звернень громадян та запитів на публічну інформацію. На підставі викладеного зобов'язано надати письмові пояснення або особисто прибути до 15:00 год. 20.01.2015 року до Мінекології та природних ресурсів України для надання письмових пояснень з питань, порушених у листі.

19.01.2015 року Міністром Мінекології України скеровано на адресу Прем'єр-міністра України п. Яценюка А.П. подання на звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України (а.с. 66-68), у якому зазначається, що протягом серпня-грудня 2014 року на адресу Кабінету Міністрів України надійшло 16 звернень, щодо порушення природоохоронного законодавства, а на адресу Мінприроди - 60 звернень громадян, народних депутатів, громадськості, які були направлені для організації проведення перевірок ДЕІ України, якою, в установленому порядку, не подано жодного відповідного проекту акта на розгляд Уряду. Разом з тим, ДЕІ України зверталась протягом серпня 2014 року до Кабінету Міністрів України з проханням надати дозвіл на проведення перевірок у формі листів, які було повернуто для опрацювання відповідно до п.7 резолюції Прем'єр-міністра України від 15.08.2014 року №29526/7/1-14, згідно якої визначено, що у разі необхідності вносити проекти розпоряджень Кабінету Міністрів України щодо надання дозволу на проведення протягом серпня-грудня 2014 року відповідних перевірок підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців. Пунктом 9 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" встановлено міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у двомісячний строк подати Кабінету Міністрів України проекти положень про відповідні центральні органи виконавчої влади, розроблені згідно з цією постановою, та пропозиції щодо внесення до актів законодавства змін, що випливають з цієї постанови, та привести власні нормативно - правові акти у відповідність із цією постановою. Мінприроди України на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 22.12.2014 року № 47035/1/1-14 стосовно виконання вимог постанови доручило ДЕІ України у десятиденний строк забезпечити подання на розгляд Кабінету Міністрів України відповідних проектів щодо внесення до актів законодавства змін, що випливають із постанови (доручення від 25.12.2014 року № 110/1-д. Вказане доручення від 25.12.2014 року виконано не було. Крім цього повідомляємо, що станом на 19.01.2015 року Держекоінспекцією України не виконано: 10 доручень Кабінету Міністрів України, 5 запитів та звернень народних депутатів, 2 постанови Кабінету Міністрів України, 2 листи комітету Верховної Ради України, 5 звернень громадян та запитів на публічну інформацію. Враховуючи викладене, просив застосувати до Голови Держекоінспекції України ОСОБА_1 заходи дисциплінарного впливу у вигляді звільнення.

20.01.2015 року головою Державної екологічної інспекції України ОСОБА_1 скеровано листа № 3-4/54 ф "Щодо надання пояснень" (а.с.74-75), у якому зазначено, що документи вищих органів виконавчої влади, які передані на підпис Міністру, зазначені в листі Держекоінспекції України від 16.01.2015 року №3-4-21, станом на 19.01.2015 року виконані, а саме доручення Кабінету Міністрів України, запити та звернення народних депутатів України, лист Комітету Верховної Ради України. Проект Положення про Державну екологічну інспекцію України розроблений та поданий повторно (у зв'язку зі зміною Уряду) на погодження до Мінприроди 09.12.2014 року. Станом на 20.01.2015 року вищезазначений проект акта Уряду погоджений Мінприроди України та офіційно надійшов до ДЕІ України. З приводу порушення природоохоронного законодавства ДЕІ України на численні запити громадян, народних депутатів України та депутатів місцевих та посилкових селищних рад, громадськості, які були спрямовані на організацію перевірок інспекцією в установленому порядку неодноразово готувались проекти розпоряджень Кабінету Міністрів України та матеріали до них та спрямовувались на погодження до Мінприроди, останній проект розпорядження та матеріали до нього був направлений 09.12.2014 року. Станом на 20.01.2015 року вищезазначені проекти актів Уряду погоджені Мінприродою України та офіційно надійшли до ДЕІ України. У найкоротші терміни буде підготовлено листи та матеріали до них на всі заінтересовані органи виконавчої влади для погодження проектів розпоряджень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України за №20-р від 21.01.2015 року звільнено ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п. 1 ч.1 ст.41 КЗпП України) (а.с.10).

Наказом Державної екологічної інспекції України від 23.01.2015 року №17-о звільнено ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України) (а.с.9).

Не погоджуючись із звільненням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/889/15 від 14.09.2015 року, адміністративний позов було задоволено повністю.

В подальшому, вищевказана постанова була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 року.

Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 05.04.2016 року касаційні скарги Міністерства екології та природних ресурсів України та Кабінету Міністрів України задовольнив частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 року в частині позовних вимог про стягнення з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасував, а справу в цій частині направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення в частині позовних вимог про стягнення з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та направляючи справу в цій частині на новий розгляд, зазначив, що суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, не вірно визначили період вимушеного прогулу.

Крім того, в порушення вимог ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судами першої та апеляційної інстанцій в мотивувальній частині судового рішення не вказано розрахунок розміру виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а лише вказано розмір такої виплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Враховуючи наведене, Львівським окружним адміністративним судом при повторному розгляді справи в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу враховуються висновки Вищого адміністративного суду України щодо необхідності здійснення розрахунку розміру виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, виходячи з вірного періоду, за який такий розрахунок мав би бути виплачений.

Згідно пункту 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення. Розмір грошових коштів, що підлягають стягненню, зазначається цифрами та у дужках словами.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, зокрема, викладеній в постановах від 21.01.2012 року № 6-87цс11 та від 14.01.2014 року № 21-395а13.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи всі обставини справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю, а саме стягнути з відповідача Державної екологічної інспекції України в користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вимушеним прогулом у даній справі слід вважати період з моменту незаконного звільнення позивача до моменту його поновлення на посаді, а саме період з 24.01.2015 року (день, наступний з звільненням позивача, згідно наказу ДЕІ України від 23.01.2015 року) по 13.09.2015 року (день, що передує прийняттю Львівським окружним адміністративним судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді), що становить 157 робочих днів.

Згідно поданої до матеріалів справи довідки Державної екологічної інспекції України № 11 від 20.04.2015 року, середньомісячний заробіток ОСОБА_1 станом на дату звільнення становив 3195,63 грн., середньоденний - 148,63 грн.

Тобто, при множенні суми середньоденного заробітку (148,63 грн.) на число робочих днів (157 дні) позивачу підлягає до виплати заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 23334 (двадцять три тисячі триста тридцять чотири) гривні 91 коп.

Згідно з ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

До негайного виконання, у відповідності до ст. 256 КАС України, підлягає виплата суми 3195 (три тисячі дев'яносто п'ять) гривень 63 коп.

Щодо заявленої позивачем та його представником в судовому засіданні вимоги про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період після 14.09.2015 року, тобто після поновлення ОСОБА_1 на посаді (станом на 08.06.2016 року рішення суду не виконано), то суд роз'яснює позивачу наступне.

По-перше, предметом розгляду у цій справі є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто за період, що передує прийняттю судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на попередньо займаній посаді.

По-друге, згідно ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, позивач вправі звернутись до Львівського окружного адміністративного суду з окремою заявою про стягнення на його користь середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки в поновленні на посаді, в порядку ст. 236 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати в цій справі стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної екологічної інспекції України (, що знаходиться за адресою: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 3, корпус 2) в користь ОСОБА_1 (82200, Львівська область, Трускавець, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 23334 (двадцять три тисячі триста тридцять чотири) гривні 91 коп. з відрахуванням обов'язкових платежів та зборів.

Постанову суду в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3195 (три тисячі сто дев'яносто п'ять) гривень 63 коп. допустити до негайного виконання.

Постанова суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до ст. 256 КАС України підлягає негайному виконанню.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 13.06.2016 року

Суддя Потабенко В.А.

Суддя Кедик М.В.

Суддя Гулик А.Г.