Справа № 805/5073/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року справа №805/5073/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Жаботинської С.В.

ОСОБА_2

Секретар судового засідання Борисов А.А.

За участі позивача - не зявився,

За участі представників відповідача 1, 2, ОСОБА_3, (на підставі довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі № 805/5073/15-а за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення від 06 листопада 2015 року № 404 о/с та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2015 року ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4В.) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі відповідач 1, ГУ МВСУ в Донецькій області), Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі відповідач 2) із вимогами:

- про скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06 листопада 2015 року № 404 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 63 «а» (через скорочення штатів) ОСОБА_4, інспектора патрульної служби взводу № 4 роти патрульної служби маріупольського міського управління з 06 листопада 2015 року;

- поновити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Приморським РВ Маріупольського ГУ МВС України в Донецькій області 26 січня 2011 року, на посаді рівнозначній посаді на час звільнення в Головному управлінні національної поліції Донецької області (арк. справи 3-6).

28 січня 2016 року Донецьким окружним адміністративним судом винесено постанову, якою у задоволені вищенаведеного позову відмовлено повністю (арк. справи 69-70).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції позивач звернулась до Донецького апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою (далі апелянт) в доводах якої зазначила, що не погоджується із винесеною постановою суду, посилаючись на те, що судом під час винесення рішення не враховано, що позивачкою був написаний рапорт про наміри проходити службу у національній поліції, який вона віддала співробітникам разом із рапортами про те, що вона приступила до виконання службових обовязків, а отже у відповідності до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про національну поліцію», а вона виявила бажання працювати в національній поліції, на підставі чого її звільнення не відповідає вимогам чинного законодавства України.

З урахуванням чого апелянт просила суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити її вимоги у повному обсязі (арк. справи 75).

16 травня 2016 року року на адресу суду апеляційної інстанції від представника ГУ МВС України, та Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких представник відповідачів зауважила, що пунктом 8 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів, тому, відповідачем на підставі Наказу ГУ МВС України в Донецькій області № 404 о/с від 06 листопада 2015 року правомірно звільнено позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 63 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ через скорочення штатів, оскільки звільненню підлягали всі працівники без виключення, з урахуванням викладеного вимога ОСОБА_4 в частині її поновлення є безпідставною. На підставі чого просила суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін (арк. справи 107-110, 121-124).

13 червня 2016 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

У судовому засіданні представник відповідачів підтримала доводи, викладені в запереченнях, та просила суд відмовити апелянту в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції просила залишити без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, колегія суддів, заслухавши заперечення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції, а також не є спірним між сторонами, згідно довідки виписки послужного списку сержанта міліції ОСОБА_4 (14 червня 1986 р.н.) про проходження нею служби в органах МВС (арк. справи 42):

-26 жовтня 2012 року призначена на посаду Інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби Маріупольського міського управління;

-23 липня 2015 їй надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

-06 листопада 2015 року приступила до виконання службових обовязків шляхом надання рапорту від 06 листопада 2015 року, який містить за своїм змістом прохання вважати її приступившою до виконання службових обовязків після виходу з відпустки по догляду за дитиною з 06 листопада 2015 року (арк. справи 40).

За Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06 листопада 2015 року № 404 о/с ОСОБА_4, сержанта міліції, інспектора патрульної служби взводу № 4 роти патрульної служби ММУЮ з 06 листопада 2015 року вважати такою, що приступила до виконання службових обовязків на підставі наведеного рапорту від 06 листопада 2015 року (арк. спарви 43).

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06 листопада 2015 року № 404 о/с ОСОБА_4, інспектора патрульної служби взводу № 4 патрульної служби Маріупольського міського управління звільнено з органів МВС України за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил (арк. справи 44).

Не погоджуючись із таким звільненням позивач звернулась до суду за захистом порушеного права, оскільки вона стверджує, що виявила бажання у відповідності до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про національну поліцію» працювати в національній поліції, про що надала відвідачеві відповідний рапорт.

Колегія суддів не приймає такі посилання апелянта, та вважає, що відповідачем правомірно звільнено позивача, в межах та у спосіб визначений чинним спеціальним у даному випадку законодавством з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке регулює порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

02 липня 2015 року Верховною радою України прийнято закон «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України (далі - ОСОБА_5 № 580-VIII).

За пунктом 1 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» цей ОСОБА_5 набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

ОСОБА_5 в офіційному виданні «Голос України» №141-142 опубліковано 06 серпня 2015 року, тобто ОСОБА_5 № 580-VIII набрав чинності з 07 листопада 2015 року.

При цьому, відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ встановлено, що цей ОСОБА_5 набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Так, згідно підпунктом «з» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Як зазначалося вище, ОСОБА_4 за Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06 листопада 2015 року № 404 о/с звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 63 «з» через скорочення штатів на підставі вимог пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року, який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07 серпня 2015 року.

Тобто з 07 серпня 2015 року у відповідності до пункту 8 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію» всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Також з 07 серпня 2015 року наведені представники міліції, що виявили бажання проходити службу в поліції у відповідності до пункту 9 вказаних положень вважаються такими, що попереджені про процедуру прийняття на службу до поліції за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 10 прикінцевих та перехідних положень цього Закону, який також діяв з 07 серпня 2015 року, працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

ОСОБА_5 в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Тобто з 07 серпня 2015 року у відповідності до вимог пунктів 8-10 ЗУ № 580-VIII працівники міліції вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів та, якщо виявили бажання працювати в поліції, повинні дотриматись процедури прийняття на службу до Національної поліції за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим ЗУ «Про Національну поліцію», та до 07 листопада 2015 року (останній день 06 листопада 2015 року) можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та зазначалось судом вище, позивач у даному випадку не була виключенням, оскільки на час дії процедури, встановленої пунктами 8-10 ЗУ № 580-VIII вона також була працівником міліції, при цьому ОСОБА_5 не містить обмежень щодо знаходження працівників у відпустці по догляду за дитиною, а отже на час опублікування Закону України «Про Національну поліцію», а саме з 06 серпня 2015 року, позивач була співробітником ОВС, попередженим у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів та мала законне право з 07 серпня 2015 року до 06 листопада 2015 року у відповідності до вимог пунктів 8-10 ЗУ № 580-VIII якщо виявила бажання працювати в поліції - дотриматись процедури прийняття на службу до Національної поліції (за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим ЗУ «Про Національну поліцію»).

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивач не проявила ніякого бажання щодо проходження подальшої служби в поліції та не надала відповідної згоди, зокрема, шляхом написання відповідної заяви або рапорту на проходження подальшої служби в поліції чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, а надала тільки рапорт від 06 листопада 2015 року, який містить за своїм змістом прохання вважати її приступившої до виконання службових обовязків після виходу з відпустки по догляду за дитиною з 06 листопада 2015 року (арк. справи 40), а також рапорт від 06 листопада 2015 року про звільнення її з органів внутрішніх справ у звязку із скороченням штатів, а вищенаведеної згоди, зокрема шляхом написання відповідної заяви на проходження подальшої служби в поліції чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими не надала, тому вказані копії рапорту не можуть бути належними доказом у даній справі, що підтверджують дотримання нею пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про національну поліцію», що не дає їй право бути працівником новоствореного органу.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що звільнення позивача зі служби в міліції не виключає її права на загальних підставах пройти необхідну процедуру та порядок для зарахування на службу до новоствореного органу Національної поліції України.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а Наказ № 404 о/с від 06 листопада 2015 року ГУ МВС України в Донецькій області є таким, що прийнятий відповідачем на підставі, в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, а отже позовні вимоги про поновлення на роботі, на посаді рівнозначній посаді на час звільнення в Головному управлінні національної поліції Донецької області є похідними від вимоги про скасування даного наказу, тому вимоги апелянта в цій частині також не підлягають задоволенню, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі № 805/5073/15-а, залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі № 805/5073/15-а, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 15 червня 2016 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

ОСОБА_2