Справа № 465/1270/16-а, 2а-465/191/16
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016р. Справа № 876/2527/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з'явився

відповідача-1 у справі: не з'явився

відповідача-2 у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2016р. про повернення адміністративного позову у справі №465/270/16-а

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1: Управління патрульної поліції у м.Львові

відповідача-2: інспектора патрульної поліції у м.Львові Фок Івана Петровича

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2016р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м.Львова з адміністративним позовом до відповідача-1: Управління патрульної поліції у м.Львові, відповідача-2: інспектора патрульної поліції у м.Львові Фок Івана Петровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ПС2 №855541 від 23.02.2016р., а провадження в справі закрити внаслідок відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУаАП).

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 10.03.2016р. позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові, інспектора патрульної поліції у м.Львові Фок Івана Петровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - залишено без руху та надано позивачу строк тривалістю 5 днів для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові, інспектора патрульної поліції у м.Львові Фок Івана Петровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - повернуто позивачу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (позивач у справі): ОСОБА_1, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що частиною 4 ст.288 КУпАП, яка є спеціальною по відношенню до Закону України "Про судовий збір", передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Таким чином, за подання адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, судовий збір не сплачується.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Повертаючи адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові, інспектора патрульної поліції у м.Львові Фока Івана Петровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції зазначив, що представником позивача надіслано на адресу суду уточнення на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, однак, такі недоліки у повній мірі не усунуто, зокрема, судовий збір не сплачено, лише зазначено, що судовий збір при поданні позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення не сплачується.

Разом з тим, ч.1 ст.87 КАС України визначено, що до судових витрат належить судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Законом, що регулює порядок сплати та розмір судового збору є Закон України "Про судовий збір", ст.5 якого визначає пільги щодо сплати судового збору. Зазначений перелік є вичерпним та не передбачає звільнення від сплати судового збору при поданні скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім цього, Закон України "Про судовий збір" прийнятий у часі пізніше, порівняно із нормою ст.288 КУпАП, отже, підлягають застосуванню саме норми вказаного Закону.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного адміністративного суду категорично не погоджується та зазначає наступне:

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015р. "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством.

Зокрема, відповідно до вимог ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Статтею 87 КАС України передбачено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011р., такі особи не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим такий припис ч.4 ст.288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст.5 Закону України "Про судовий збір", якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п.1 ч.3 ст.10 Закону України "Про судовий збір").

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що норми ч.4 ст.288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір".

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України "Про судовий збір", на що необхідно звернути увагу суду першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016р. у справі №К/800/1278/16, від 01.03.2016р. у справі №К/800/2500/16, від 25.02.2016р. у справі №К/800/41091/15, від 02.02.2016р. у справі №К/800/28081/15.

В рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000р. та у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998р., Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що що суд першої інстанції, повернувши позовну заяву позивачу, позбавив його можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Відповідно до приписів ст.199. КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

За вимогами ст.204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції за результатами розгляду даної адміністративної справи прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи та постановив судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2016р. про повернення адміністративного позову у справі №465/270/16-а за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Управління патрульної поліції у м.Львові, відповідача-2: інспектора патрульної поліції у м.Львові Фок Івана Петровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задоволити.

2. Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2016р. про повернення адміністративного позову у справі №465/270/16-а, - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 13.06.2016р.