Справа № 913/52/2012 2-а/350/8/2015
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Справа № 876/6863/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Левицької Н.Г, Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася із адміністративним позовом до Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування п.6 рішення Перегінської селищної ради від 26.01.2006 року, п.п. 1 та 2 рішення Перегінської селищної ради №75/09-2011 року від 10.11.2011 року і визнати незаконним акт земельно-узгоджувальної комісії Перегінської селищної ради Рожнятівського району від 07.11.2011 року про встановлення межі між земельними ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що приймаючи дані правові документи, відповідач вчинив неправомірні дії щодо порядку передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_3 та порушив права та інтереси щодо користування земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування належного позивачці житлового будинку та господарських будівель. Третя особа - ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 29.12.2005 року другою Рожнятівською державною нотаріальною конторою є власником домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1, Рожнятівського району Івано-Франківської області. Земельна ділянка, на якій знаходиться домоволодіння, ОСОБА_3 не придбана у попереднього власника житлового будинку ОСОБА_4 оскільки остання не оформила право власності на неї.

Перегінська селищна рада без врахування земельного законодавства п.6 рішення від 26.01.2006 року передала ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, навіть не вказавши місце знаходження даної земельної ділянки. Пунктами 1 та 2 рішення Перегінської селищної ради №75/09-2011 року від 10.11.2011 року, вносяться зміни у вищезгадане рішення в частині уточнення площі земельної ділянки та дається дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,032 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд і площею 0.0445 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідачем також прийнято рішення в частині затвердження акту земельно-узгоджувальної комісії від 07.11.2011 року та надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення державного акту без підпису позивачки, як суміжного землекористувача. При таких обставинах позивачка змушена звернутися до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій органу місцевого самоврядування та визнання незаконними прийнятих правових актів.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що жодного доказу на підтвердження своїх вимог позивачкою, а саме акту виносу в натурі меж її земельної ділянки, державного акту на право власності чи право користування земельною ділянкою 0,20 га не надано.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що один раз ОСОБА_3 вже була передана безоплатно земельна ділянка у власність рішенням сесії Перегніської селищної ради від 21.12.1993 року площею 0,236 га. Законом заборонено вдруге приватизовувати земельну ділянку безкоштовно. Є помилковим покликання на акт земельно-узгоджувальної комісії про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення державного акту на земельні ділянки по АДРЕСА_1 без підпису позивачки. Також, не існує такого порядку, як внесення змін в рішення сесії ради стосовного бажаного розміру, мети використання та адреси земельної ділянки.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне задоволити частково таку з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; надалі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Що стосується позовної вимоги щодо визнання незаконним акту земельно-узгоджувальної комісії Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 07.11.2011 року про встановлення межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 колегія суддів вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки дане рішення не є ні актом індивідуальної дії ні нормативно-правовим актом, відтак юрисдикція адміністративних судів не поширюється на розгляд даної позовної вимоги.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Статтею 12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ЗК) визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з положеннями частини шостої статті 118 ЗК громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК встановлено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 118 ЗК розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи.

Відповідно до частини дев'ятої статті 118 ЗК Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини десята, одинадцята статті 118 ЗК).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що право власності на земельну ділянку в особи може виникнути лише після прийняття уповноваженим органом відповідного рішення, якому має передувати розробка та погодження проекту відведення земельної ділянки, даного з матеріалів справи не вбачається.

Вищевикладена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року справа №21-87а13, яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

За вказаних обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 157, 160 ч.3, 195, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Скасувати постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2015 року по справі № 913/52/2012 та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області третя особа - ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій органу місцевого самоврядування задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області щодо порушення порядку передачі ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати п. 6 рішення Перегінської селищної ради від 26.01.2006 року про передачу у власність ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 земельну ділянку площею. 0,08 га із них для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,08 га.

Визнати незаконним та скасувати рішення п.п. 1,2 Перегінської селищної ради № 75/09-2011 року від 10.11.2011 року про затвердження акту земельно-узгоджувальної комісії від 07.11.2011 року та внесення змін в рішення сесії від 26.01.2006 року п.6..

В частині визнання незаконним акту земельно-узгоджувальної комісії Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 07.11.2011 року про встановлення межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 13.06.2016 року.