Справа № 819/639/16
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у ході розгляду справи

Справа № 819/639/16

06 червня 2016 р. м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заробітної плати.

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заробітної плати.

06.06.2016 року представник відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області подав до суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України до вирішення Верховним судом адміністративної справи №№820/4653/15 Харківського окружного адміністративного суду щодо перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року про зобов'язання проведення перерахунку заробітної плати.

Позивач в судове засідання не прибула, однак просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про зупинення провадження у справі та просив розглядати без його участі.

За вказаних обставин судовий розгляд даної справи здійснено за відсутності позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Позивач звернулася до суду з позовом про перерахунок заробітної плати з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абз.2 ч.1 ст.144 Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-УІ "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-УП "Про прокуратуру", а з 29 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року виходячи з розміру посадового окладу, визначеного згідно з абз.2 ч.1 ст147 Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-УІ "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 12.02.2015 р. № 192-УІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд" .

Проте, на сьогоднішній день відсутній єдиний підхід вищих судових органів щодо вирішення справи даної категорії, оскільки із наявної судової практики вбачається, що Вищий адміністративний суд України по різному застосовує норми чинного законодавства при вирішенні питання щодо нарахування заробітної плати працівникам апарату суду (рішення Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року у справі № К/800/34717/15, від 15 грудня 2015 року №К/800/18353/15, від 17 листопада 2015 року № К/800/22940/15, від 25 лютого 2016 року № 820/4653/15). А тому, враховуючи правову невизначеність щодо можливості забезпечення законних прав та інтересів учасників судового розгляду, суд першої інстанції на даний час позбавлений можливості прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає усталеній практиці розгляду аналогічних справ, оскільки це може призвести до подальшого неодноразового скасування судових рішень та інших негативних наслідків (у тому числі процесуальних витрат) як для учасників процесу, так і для суду.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із поданого представником відповідача клопотання та документів, долучених до нього, що в провадженні Верховного суду України знаходиться справа № 820/4653/15 (№ 21-1488а16) за позовом ОСОБА_3 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про проведення перерахунку заробітної плати з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

При цьому суд зазначає, що правовідносини, які виникли в межах даного адміністративного позову, мають той же характер та предмет спору, що і відносини у справі, рішення у якій переглядається Верховним Судом України.

Таким чином, на переконання суду, для вирішення цієї справи буде мати значення позиція Верховного Суду України у справі за заявою територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року у справі № 820/4653/15.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже, враховуючи те, що відповідно до приписів статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим та має враховуватися іншими судами, суд вважає клопотання представника відповідача про зупинення провадження обґрунтованими, а подальший розгляд справи неможливим до прийняття рішення Верховним Судом України за наслідками перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року в адміністративній справі № 820/4653/15 за позовом ОСОБА_3 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про проведення перерахунку заробітної плати (Справа ВСУ № 21-1488а16), у зв'язку з чим провадження у справі слід зупинити.

Керуючись п.3, ч.1 ст.156, ст.ст.186,254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Зупинити провадження в даній адміністративній справі №819/639/16 за позовом ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заробітної плати до прийняття рішення Верховним Судом України за наслідками перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року в адміністративній справі № 820/4653/15 за позовом ОСОБА_3 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про проведення перерахунку заробітної плати (Справа ВСУ № 21-1488а16).

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя Подлісна І.М.