Справа № 813/6382/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року № 813/6382/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання Войтко І.В.,

з участю:
представника позивача Чорновус Н.Ф., згідно договору,
представників відповідача Омельяна А.С., згідно наказу, Васильєва О.С., згідно довіреності,
представника третьої особи-1 Ісаєвої К.С., згідно довіреності,
представника третьої особи-2 Васильєва О.С., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово лікарської комісії Державної прикордонної служби України, треті особи Центральний клінічний госпіталь Державної прикордонної служби України, Адміністрація Державної прикордонної служби України, про визнання незаконною і скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Центральної військово лікарської комісії Державної прикордонної служби України (далі ЦВЛК ДПС України, відповідач), треті особи Центральний клінічний госпіталь Державної прикордонної служби України (далі ЦКГ ДПС України, третя особа 1), Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі Адміністрація ДПС України, третя особа 2) з наступними вимогами:

- визнати незаконною постанову Центральної військово лікарської комісії Державної прикордонної служби України від 03.07.2015 року (протокол № 594) щодо свідоцтва про хворобу від 17.06.2015 року № 320/594 та скасувати її;

- зобов`язати відповідача затвердити постанову № 320 від 17.06.2015 року про хворобу військово лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України щодо майора ОСОБА_1 , в якій зазначити висновок п. 12 травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини;

- стягнути з Центральної військово лікарської комісії Державної прикордонної служби України в користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час участі в антитерористичній операції при проведенні бойових дій на Півдні та на Сході України отримав закриту черепно-мозкову травму (контузію головного мозку). У зв`язку з істотним погіршенням здоров`я був скерований на медичний огляд, за результатами якого госпітальною військово-лікарською комісією було складено свідоцтво про хворобу № 320/594 від 17.06.2015 року (додаток № 6), пунктом 12 якого встановлено, серед іншого, що отримана травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби. Однак, постановою відповідача № 594 від 03.07.2015 року абзац 2 п. 12 свідоцтва про хворобу № 320 від 17.06.2015 року відмінено, виключено "Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини". Не погоджуючись з даним рішенням, вважаючи висновок ЦВЛК ДПС України протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду поясненнях підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у письмових поясненнях від 20.05.2016 року, суть яких зводиться до наступного. Згідно п.п.1.8 п. 1 Розділу ІІ Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації ДПС України № 333 від 06.05.2009 року (далі Положення про проходження медичного огляду), ЦВЛК ДПС України має, серед іншого, право приймати, розглядати, затверджувати (не затверджувати), контролювати постанови будь якої військово лікарської комісії. Даним підпунктом передбачено, що у разі неповного проведення медичного огляду особи чи недотримання позаштатною ВЛК (ЛЛК) при проведенні медичного огляду вимог цього Положення, Центральна військово лікарська комісія ДПС України може скасувати дану постанову та направити свідоцтво про хворобу для доопрацювання з викладенням причин, через які постанову не було затверджено. Враховуючи те, що за результатами вивчення членами комісії свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 було встановлено відсутність підстав для його затвердження, відтак, свідоцтво про хворобу № 267 від 26.05.2015 року не було затверджене та на підставі п.п. 13.11 п. 13 розділу ІІІ Положення про проходження медичного огляду було повернуте до госпітальної ВЛК з викладенням причин не затвердження та необхідними рекомендаціями. В подальшому, за результатами повторного засідання ЦВЛК ДПС України, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту отримання позивачем травми голови та шиї, свідоцтво про хворобу № 320/594 від 17.06.2015 року не було затверджено, а в частині причинно наслідкового зв`язку, як от - травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, було винесено нову постанову, оформлену протоколом № 594 від 03.07.2015 року. Представники відповідача вважають рішення, оформлене протоколом № 594 від 03.07.2015 року, правомірним, оскільки ЦВЛК не заперечує про наявність факту травмування позивача, а заперечує зв`язок такого травмування із захистом Батьківщини в зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 військово-медичних документів, у яких є згадка про поранення голови та шиї. Крім того, вимога позивача про зобов`язання ЦВЛК затвердити свідоцтво про хворобу безпідставною, оскільки такі повноваження належать до виключної компетенції ЦВЛК, які відповідно до п. 2.4 Розділу ІІ Положення про проходження медичного огляду є незалежними. У зв`язку з наведеним, представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити повністю. Додатково зазначили, що позивач перебував у ЦКГ ДПС України з метою проходження стаціонарного обстеження, призначеного в зв`язку з повторним розслідуванням нещасного випадку, що стався з майором ОСОБА_1 , однак останній виписався за власним бажанням без проходження ВЛК. Відтак, у ЦВЛК відсутні підстави для перегляду та скасування прийнятої 03.07.2015 року постанови № 594.

Представник третьої особи ЦКГ ДПС України в судовому засіданні проти позову заперечив з аналогічних підстав, просив відмовити.

Представник третьої особи Адміністрації ДПС України проти позову заперечив з аналогічних підстав, просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з червня 2014 року мобілізований та перебував на військовій службі у Бердянському прикордонному загоні ДПС України, де у відрядженням виконував бойові завдання на ділянці відповідальності Донецького прикордонного загону під час проведення бойових дій на Півдні та на Сході України, що засвідчує довідка № 340 від 04.08.2015 року про безпосередню участь особи у антитерористичній операції.

14.10.2014 року близько 14:00 год. при відпрацюванні ділянки окремої прикордонної комендатури в смт. Сартана Іллічівського району Донецької області, в результаті мінометного обстрілу, з майором ОСОБА_1 стався нещасний випадок, внаслідок якого останній отримав травми.

Факт отримання закритої черепно мозкової травми (ЗЧМТ) був зазначений та зафіксований в акті про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, що стався 14.10.2014 року в смт. Сартана Іллічівського району Донецької області (бліндаж), затверджений начальником Бердянського прикордонного загону 17.04.2015 року та в акті розслідування нещасного випадку, що стався 14.10.2014 року о 14.00 год., затверджений начальником Бердянського прикордонного загону 17.04.2015 року.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні: з 01.12.2014 року по 12.12.2014 року у Центральному клінічному госпіталі ДПС України, з 09.02.2015 року по 23.02.2015 року у Військово медичному клінічному центрі Західного регіону, з 23.03.2015 по 10.04.2015 року у ЦКГ ДПС України.

На підставі розпорядження начальника Бердянського прикордонного загону ДПС України № 63 від 29.04.2014 року Госпітальна військово лікарська комісія Центрального клінічного госпіталю ДПС України, провела медичний огляд позивача, за результатами якого склала свідоцтво про хворобу № 320/594 від 17.06.2015 року (додаток № 6), в п. 12 зазначено: травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини; захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Також Госпітальна військово лікарська комісія Центрального клінічного госпіталю ДПС України прийняла постанову № 320 від 17.06.2015 року, якою встановлено діагноз - залишкові явища після вибухової травми (14.10.2014 року): ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді розсіяної мікро симптоматики, вегето судинна нестійкість. Енцефалопатія змішаного ґенезу (після травматична (жовтень 2014 року), дисциркуляторна, гіпертонічна 1 ст. у вигляді розсіяної мікросимптоматики, тривожно депресивний, вестибуло атактичний синдром. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Гіпертонічна хвороба І ст. Атеросклерох аорти, аортального клапану, атеросклеротичний кардіосклероз з нестійким порушенням ритму та типом екстрасистолії СН 0 ст. Хронічний подагричний артрит з переважним ураженням суглобів стопи, колінних суглобів з рідкими загостреннями та незначним порушенням функції (R стадія І, ФНО 1). Хронічний попереково крижовий радикуліт, нестійка ремісія, з незначним порушенням функції. Обмежений міжхребцевий остеохондроз шийного, поперекового відділу хребта, деформуючий спондильоз грудного та поперекового відділів хребта з незначним порушенням функції. Аліментарне ожиріння ІІ ст. Вузловий зоб І ст. без порушення функції. Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби.

03.07.2015 року ЦВЛК ДПС України своїм рішенням, оформленим протоколом № 320/594, відмінила абзац 2 п. 12 постанови ВЛК ЦКГ Держприкордонслужби України № 320 від 17.05.2015 року, абзац 3 та 4 п. 12 залишила без змін.

Не погоджуючись із постановою Центральної військово лікарської комісії Державної прикордонної служби України від 03.07.2015 року (протокол № 594) та вважаючи, що отримана ним травма у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді розсіяної мікро симптоматики тощо пов`язана із захистом Батьківщини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір у даній справі, суд керувався наступним.

Спірні правовідносини у даній справі, а саме правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні регулюють Основи законодавства України про охорону здоров`я № 2801 XII від 19.11.1992 року.

Так, ст. 70 цього Закону передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

На виконання вказаної норми Закону, в структурі Державної прикордонної служби України створені та діють при клінічних госпіталях військово лікарські комісії (ВЛК), а також Центральна військово лікарська комісія ДПС України, яка є органом забезпечення ДПС України медичною установою спеціального призначення. Їй підпорядковані всі інші ВЛК з питань військово лікарської експертизи.

Повноваження ЦВЛК ДПС України визначаються Положенням про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом № 333 від 06.05.2009 року (у редакції наказу Адміністрації ДПС України № 450 від 14.06.2012 року) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 1267/21579 від 27.07.2012 року.

Так, вказане Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України визначає порядок проведення військово-лікарськими комісіями Державної прикордонної служби України медичного огляду громадян призовного віку, військовозобов`язаних та жінок, які приймаються на військову службу за контрактом, кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах, військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей, колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби, працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності, працівників суден забезпечення плавскладу та працівників льотного складу Держприкордонслужби з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), установлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв та визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Підпункту 1.8 Розділу ІІ Положення про проходження медичного огляду визначені права Центральної військово лікарської комісії.

Так, Центральна віськово лікарська комісію має право:

приймати постанови згідно з цим Положенням, переглядати або скасовувати постанови позаштатних ВЛК (ЛЛК);

оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.1 розділу I цього Положення;

перевіряти роботу позаштатних ВЛК (ЛЛК) з питань організації та проведення ними медичного огляду;

витребовувати документи, що характеризують обставини отримання особою, що оглядається, захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме:

виписки (витяги) з матеріалів службового розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, витяги з наказів, а також акти (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), - за формою Нвс-5; про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, - за формою Нвс-1; про нещасний випадок, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, - за формою НПвс, наведеними у додатках 1-3 до Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків та аварій у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 11 квітня 2006 року № 282, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 27.04.2006 року за № 499/12373 (копії зазначених вище документів підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);

документи з особових та пенсійних справ, медичні документи, які повертаються за належністю після складання протоколу;

архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву Держприкордонслужби зі строком зберігання 50 років);

за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби України залучати позаштатних головних спеціалістів служби охорони здоров`я Держприкордонслужби, лікарів-спеціалістів закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби, спеціалістів інших спеціальностей, начальників служби охорони здоров`я, а також представників командування (керівництва) органу Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для визначення результатів медичного огляду;

перевіряти організацію, стан та результати медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ, а також осіб, які приймаються на військову службу за контрактом;

ініціювати направлення в заклади охорони здоров`я Держприкордонслужби на контрольний та повторний огляди військовослужбовців та членів їх сімей, військовозобов`язаних, працівників;

запитувати від закладів охорони здоров`я, органів Держприкордонслужби, військових комісаріатів та ВВНЗ інформацію для узагальнення та оцінки результатів медичного огляду ВЛК (ЛЛК);

надавати до Адміністрації Держприкордонслужби України знеособлені результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, яких добирають на військову службу за контрактом, та інших осіб, зазначених у пункті 1.1 розділу І цього Положення;

розглядати, переглядати, затверджувати (не затверджувати), а також контролювати постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК) Держприкордонслужби; строк розгляду документів медичного огляду ВЛК становить не більше 5 робочих днів з дня їх отримання ЦВЛК;

у разі незатвердження постанови позаштатної ВЛК (ЛЛК) скасовувати її та протягом п`яти робочих днів з моменту її скасування виносити іншу постанову із зазначеного питання;

у разі неповного проведення медичного огляду особи чи недотримання позаштатною ВЛК (ЛЛК) при проведенні медичного огляду вимог цього Положення скасовувати постанову та направляти свідоцтво про хворобу для доопрацювання з викладенням причин, через які постанову ВЛК (ЛЛК) не затверджено;

надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Начальник органу Держприкордонслужби, при якому утворено ВЛК (ЛЛК), свідоцтво про хворобу якої було повернуто на доопрацювання, у триденний строк з моменту його отримання з метою встановлення причин недотримання складом ВЛК (ЛЛК) вимог цього Положення призначає службове розслідування.

Підпунктом 13.11 пункту 13 Розділу ІІІ Положення передбачено, що дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, найменування органу Держприкордонслужби, місяць та рік призову (прийняття) на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються у Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).

Діагноз та постанови ВЛК записуються на військовослужбовців - у паспорт здоров`я військовослужбовця, свідоцтво про хворобу (довідку ВЛК).

Згідно підпункту 13.3 пункту 13, постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) ЦВЛК, оформляються в день медичного огляду та надсилаються до органу Держприкордонслужби.

Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою ВЛК, які підлягають затвердженню (контролю) ЦВЛК, та з доданими до них медичною картою стаціонарного хворого, результатами досліджень, паспортом здоров`я військовослужбовця, іншими документами, на підставі яких винесено рішення, надсилаються на затвердження (контроль) ЦВЛК не пізніше 5-денного строку після медичного огляду.

Підпунктом 13.7 передбачено, що свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню в ЦВЛК у мирний та воєнний час.

Відповідно до підпункту 13.11, свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з незатвердженою ЦВЛК постановою повертаються до госпітальної (гарнізонної) ВЛК, яка склала його, з викладенням у постанові ЦВЛК причин незатвердження та необхідними рекомендаціями.

Як уже зазначалося, основним аргументом, який слугував підставою для скасування відповідачем абзацу 2 пункту 12 свідоцтва про хворобу ГВЛК № 320/594 від 17.06.2015 року, була відсутність документального підтвердження факту лікування травм голови та шиї. Відповідач не заперечував, що позивач неодноразово оглядався невропатологами та перебував на стаціонарному лікуванні в Центральному клінічному госпіталі ДПС України. Однак, згідно наявних медичних документів, діагноз "ЗЧМТ" не виставлявся, тому у відповідача були відсутні підстави для встановлення причинного зв`язку отриманої травми позивача із захистом Батьківщини. Водночас у даному висновку не заперечувалося того, що захворювання позивача пов`язані із проходженням військової служби.

В ст. 75 додатку 5 Положення про проходження медичного огляду (Розклад хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби) передбачено, що факт лікування з приводу травми голови та шиї в анамнезі повинен бути підтверджений медичними документами.

З аналізу долучених до матеріалів справи акта повторного розслідування нещасного випадку, що стався 14.10.2014 року близько 14.00 год. у відділі організації повсякденної діяльності штабу Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління, затвердженого головою ДПС України 11.01.2016 року та акта № 01/16 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби майором ОСОБА_1 , затвердженого головою ДПС України 11.01.2016 року, вбачається, що 14.10.2014 року близько 14.00 год. при відпрацюванні ділянки окремої бойової прикордонної комендатури в смт. Сартана Іллічівського району Донецької області, група, яку очолював майор ОСОБА_1 , потрапила під мінометний обстріл та РСЗЛ БМ-1 «Град». Група разом з майором ОСОБА_1 в момент обстрілу знаходилась у бліндажі. Вибуховою хвилею майора ОСОБА_2 відкинуло у глибину бліндажу, де він вдарився правим боком об двері.

Зазначений факт удару позивача об двері бліндажа правим боком (а не головою) відображений також і у рапортах самого ОСОБА_1 , а також зафіксований у висновку службового розслідування з`ясування обставин щодо дотримання встановленого порядку військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби при прийнятті постанови про причинний зв`язок травм майора ОСОБА_1 , затв. головою ДПС 30.12.2015 року.

Згідно відображеної у вказаному висновку інформації з книги «Обліку маніпуляцій та перев`язок в медичному пункті в/ч НОМЕР_1 », пояснень фельдшера медичного пункту в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 тощо, майор ОСОБА_1 16.10.2014 року звертався до медпункту загону, де його було оглянуто та поставлено діагноз: забій поперекової ділянки спини.

Відтак, комісія, призначена для повторного розслідування нещасного випадку, що стався 14.10.2014 року, дійшла висновку, що нещасний випадок, унаслідок якого отримав травму колишній військовослужбовець майор запасу ОСОБА_1 , стався під час мінометного обстрілу та пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, однак, інших діагнозів, ніж «забій поперекової ділянки спини», а той час, підтверджених лікувальними закладами та медичними працівниками, немає.

Згідно пояснень самого ОСОБА_1 , даних ним в судових засіданнях, при первинному зверненні за медичною допомогою він не вказував факт удару головою об двері бліндажу. Вперше звернувся з приводу ЗЧМТ 03.12.2014 року.

Таким чином, твердження представників відповідача про відсутність у ОСОБА_1 первинних військово-медичних документів, у яких є згадка про поранення голови та шиї, а також де був би встановлений діагноз «ЗЧМТ» є достовірними.

Водночас, відсутність таких документів унеможливлює встановлення ЦВЛК зв`язку між травмуванням позивача 14.10.2014 року близько 14.00 год. під час мінометного обстрілу із захистом Батьківщини. Суд зазначає, що відповідачем не заперечується наявності у позивача захворювань, в тому числі тих, що пов`язані із проходженням військової служби, однак, жодних доказів, які б вказували на зв`язок отриманої позивачем травми із захистом Батьківщини, у матеріалах справи немає.

Звідси, правомірним є не затвердження свідоцтва про хворобу № 320/594 від 17.06.2015 року та прийняття постанови, оформленої протоколом № 594 від 03.07.2015 року, якою абз. 2 п. 12 свідоцтва про хворобу № 320/594 від 17.06.2015 року в частині причинно наслідкового зв`язку, як от - травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, був відмінений.

А тому, жодних причин для скасування такої постанови в суду немає.

Судом не беруться до уваги покликання позивача на наявність свідків отриманої ним ЗЧМТ, оскільки відповідно до абз. 2 п. 12.7 Розділу ІІІ Положення про проходження медичного огляду, показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача затвердити постанову № 320 від 17.06.2015 року про хворобу військово лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України щодо майора ОСОБА_1 , в якій зазначити висновок п. 12 травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, суд зазначає, що він не вправі виходити за межі своїх повноважень та брати на себе повноваження органів державної влади.

Крім того, при вирішенні даної адміністративної справи суд враховує постанову Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у якій зазначено, що суди не можуть розглядати заяви про встановлення фактів одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання.

Враховуючи наведене, а також те, що затверджувати (не затверджувати) постанови ВЛК входить виключно до компетенції ЦВЛК, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної вимоги повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні вищевказаних позовних вимог, у суду немає підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з Центральної військово лікарської комісії ДПС України в користь позивача моральної шкоди.

Отже, за наслідком розгляду справи суд дійшов переконання про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 14, 18, 19, 69-71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 13.06.2016 року

Суддя Потабенко В.А.