Справа № 185/12040/15-а (2-а/185/28/16)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" травня 2016 р.справа № 185/12040/15-а (2-а/185/28/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 року у справі №185/12040/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області (замінено на правонаступника - Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у врахуванні у складі заробітної плати для обчислення розміру пенсії державного службовця 40% винагороди за вислугу років, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснити починаючи з 31 серпня 2006 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця за довідкою від 09 жовтня 2015 року № 11-189 з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу (а.с. 3-7)

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України і м.Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо відмови перерахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 01 листопада 2015 року відповідно до довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 09 жовтня 2015 року № 11-189 з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України і м.Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ з 01 листопада 2015 року на підставі довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 09 жовтня 2015 року №11- 189 з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу.

В іншій частині позову відмовлено (а.с. 50-51).

Постанова суду мотивована тим, що винагорода за вислугу років, встановлена посадовим особам органів державної контрольно - ревізійної служби, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а отже вона повинна враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (а.с. 55-57)

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що стаж на посаді державного службовця позивача складає 12 років, який дає право на отримання надбавки в розмірі 20%. У надану довідку Державної фінансової інспекції від 09.10.2015 року №11-189 включено винагороду за вислугу років в розмірі 40%, що суперечить вимогам діючого законодавства, з огляду на те, що відсоток винагороди за вислугу років залежить від індивідуального стажу державного службовця.

Відповідач у судове засідання не прибув, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. (а.с.73)

Особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність згідно із ч.4 ст.196 КАС України.

У судовому засіданні дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 31.08.2006 року (а.с. 47)

Пенсія ОСОБА_1 була розрахована відповідачем на підставі довідок про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до яких було включено надбавку за вислугу років в розмірі 20 %.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги 09.11.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу за довідкою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 09 жовтня 2015 року № 11-189 9 (а.с. 46)

У відповідь на вищезазначене звернення, відповідач своїм листом від 11.11.2015 року №Є/209 роз'яснив позивачу, що проводити перерахунок її пенсії не має законних підстав, оскільки стаж її державної служби складає 12 років, що є підставою для врахування винагороди за вислугу років у розмірі 20 % посадового окладу.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватися з дати звернення позивача до Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії та на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих нею, а саме довідки від 09.10.2015р. №11-189, виходячи з розрахунку 82% від суми заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його вірним, виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею другою цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що винагорода за вислугу років входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1141 затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років працівникам органів державної контрольно- ревізійної служби, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів, відповідно до положень якого винагорода за вислугу років виплачується працівникам органів державної контрольно-ревізійної служби в Україні залежно від стажу роботи і обчислюється у відсотках, виходячи з посадового окладу та доплати за ранг. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці. Документом для визначення стажу роботи є трудова книжка та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи.

Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної контрольно-ревізійної служби з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. При цьому, до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи, в тому числі, в органах державної контрольно-ревізійної служби; на підприємствах, в установах і організаціях на посадах бухгалтерів, бухгалтерів-ревізорів, контролерів-ревізорів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів-електроніків, інженерів-будівельників, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до органів державної контрольно-ревізійної служби і зараховані на відповідну посаду. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається начальнику відповідного органу державної контрольно-ревізійної служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Як вбачається зі змісту протоколу засідання комісії з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років працівникам контрольно - ревізійного управління в Дніпропетровській області, №8 від 03.09.2001 року затверджено зміну розміру стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років станом на 01.09.2001р. головному контролеру - ревізору КРВ в м.Павлограді, ОСОБА_1, у розмірі 40% розміру винагороди за вислугу років з 01.09.2001 року (а.с.13).

На підставі наказу контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області від 03 вересня 2001 року №30-6 змінено з 01.09.2001 року змінено розмір винагороди за вислугу років працівникам контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, які мають право на її одержання, в тому числі, позивачу, у розмірі 40% розміру винагороди за вислугу років (а.с. 12).

Отже, на підставі довідки державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 09 жовтня 2015 року №11-189 позивачу виплачувалась винагорода за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу, надбавка за ранг (а.с. 14).

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що стаж на посаді державного службовця позивача складає 12 років, який дає право на отримання надбавки за вислугу років в розмірі 20%, як це передбачено п.2 постанови КМУ від 27.07.1998 року «Про затвердження Порядку виплати винагороди за вислугу років працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів».

Колегія суддів приймає до уваги доводи відповідача, проте не може з ними погодитися з огляду на те, що винагорода за вислугу років, встановлена посадовим особам органів державної контрольно - ревізійної служби, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, враховується при обчисленні серенього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, крім того, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому винагорода за вислугу років повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Суд апеляційної інстанції приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог зважує на вищезазначені норми, які регламентують, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищезазначена правова позиція зі спірного питання кореспондується з позицією Верховного суду України, яка була висловлена ним у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, у постанові від 4 березня 2014 року у справі № 21-14а14.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих нею, а саме довідки від 09.10.2015 року № 11-189, виходячи з розрахунку 82% від суми заробітної плати.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також правильно визначив дату з якої у позивача виникло право на перерахунок пенсії, а саме з дати звернення позивача до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії від 09.11.2015 року та уточнюючою довідкою.

Таким чином, з урахуванням того, що заява позивачем була подана до 15 числа місяця, то датою перерахунку та видачі слід вважати перше число місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком, дане правило передбачено ч.4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про необхідність задоволення позовних вимог частково за період з 01 листопада 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог статті 159 КАС України.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч з вимогами ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення права заявника апеляційної скарги на доступ до правосуддя ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 року задоволено клопотання відповідача та відстрочено йому сплату судового збору в сумі 1071 грн. 84 коп. за подання апеляційної скарги на постанову суду від 29.02.2016 р. до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.2 ст.88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи, на час розгляду апеляційної скарги відповідачем не було сплачено судовий збір в сумі 1071 грн. 84 коп.

Отже, судовий збір в сумі 1071 грн. 84 коп. підлягає стягненню до спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року у справі №185/12040/15-а залишити без змін.

Стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області; рахунок отримувача: 1004; код класифікації доходів бюджету: 22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області; код банку отримувача (МФО): 805012) судовий збір в сумі 1071 грн. 84 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Павлоградського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України упродовж двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун