Справа № 810/1578/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року 810/1578/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ЕЛОПАК-ФАСТІВ" до Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Елопак Фастів» з позовом до Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №50755842 від 12.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови проігнорував недоліки в поданих документах, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження, чим порушено вимоги законодавства. Так, зокрема, позивач вказав на те, що постанова Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України № З-1702/4-10/10-91/1702/08 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.02.2016, що є виконавчим документом, на підставі якого було прийнято оспорювану постанову, оформлена неналежним чином та не містить відбитку гербової печатки органу, що прийняв таку постанову. Крім того, позивач вказав на те, що заява про відкриття виконавчого провадження, яка була подана до Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, підписана директором Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Коломійцем О.М., проте до вказаної заяви не було долучено документів, які підтверджують повноваження зазначеної особи.

Також позивач зазначив про те, що відповідачем було передчасно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки позивач оскаржує в суді постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції, на підставі якої відкрито виконавче провадження.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав суду копію виконавчого провадження № 50755842.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що Постанова про накладення штрафу оформлена відповідно до вимог наказу № 240 від 15.05.2012 року "Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, та приймаючи до уваги заявлене позивачем клопотання, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, 07 квітня 2016 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області звернувся до Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2016 № 10/10-50/2403/09/01.

Судом встановлено, що 12.04.2016 року за результатами розгляду вказаної заяви начальником Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50755842, за яким звернено до виконання постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №З-1702/3-10/10-90/1702/08 від 17.02.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 509 860,00 грн.

Не погоджуючись з прийняттям вказаної постанови, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999р. (далі - Закон № 606).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 17 Закону № 606 встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 19 Закону № 606 у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Частиною 1 ст. 25 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 606 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Статтею 26 Закону № 606 передбачений вичерпний перелік підстав, коли державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Як зазначено вище, позивач, мотивуючи позовні вимоги, зазначив про те, що постанова Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № З-1702/3-10/10-90/1702/08 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.02.2016, на підставі якої відповідачем було прийнято оспорювану постанову, оформлена неналежним чином. Так, позивачем було вказано на те, що у цій постанові від 17.02.2016 в неналежному місці проставлений підпис уповноваженої особи та відсутня гербова печатка установи. На думку позивача відповідний підпис має бути розміщений під текстом такого документу або під датою набрання ним законної сили та зазначення строку пред'явлення його до виконання, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону № 606 виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлена Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 № 208/94-ВР (далі - Закон № 208).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 208 порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 4 Закону № 208 встановлено, що постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку. У разі несплати штрафу в зазначений строк, другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.

Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", встановлений Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 (далі - Постанова № 244).

Згідно із п. 23 Порядку № 244 у постанові про накладення штрафу зазначаються: посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка винесла постанову; дата розгляду справи; відомості про суб'єкта містобудування, щодо якого розглядається справа, для юридичних осіб: найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ, посада, прізвище, ім'я, по батькові керівника, інші відомості; обставини, установлені під час розгляду справи; нормативно-правовий акт, нормативний документ (акт), вимоги якого порушено; положення Закону, яке передбачає відповідальність за відповідне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У постанові зазначаються порядок і строк її оскарження. Постанова підписується уповноваженою посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка розглянула справу, та скріплюється печаткою. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Пунктом 25 Порядку № 244 встановлено, що постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється органом державного архітектурно-будівельного контролю до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження", а третій - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс постанову.

Відповідно до п. 27 Порядку № 244 постанові про накладення штрафу присвоюються реєстраційні номери, що складаються з порядкового номера постанови та реєстраційного номера вихідної кореспонденції органу державного архітектурно-будівельного контролю, який зазначається через скісну риску.

Форма постанови про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності затверджена Наказом Міністерства регіонально розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України "Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" від 15.05.2012 № 240.

Так, зокрема, відповідно до Додатку № 8 зазначеного наказу вбачається, що інформація щодо уповноваженої особи, її підпис та дата підписання постанови проставляються на 2 аркуші постанови, зокрема, над інформацією щодо дати набрання даним документом законної сили.

Отже, враховуючи вищенаведене, та дослідивши форму і зміст постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції № З-1702/3-10/10-90/1702/08 від 17.02.2016, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності відповідає законодавчо затвердженій формі.

Крім того, суд вбачає за доцільне зазначити про те, що проставлення підпису уповноваженої особи на виконавчому документі над інформацією щодо дати набрання даним документом законної сили, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою як для відмови у відкриття виконавчого провадження, так і підставою для повернення виконавчого документу заявнику.

Також суд звертає увагу позивача і на те, що серед вимог, які ставляться до виконавчого документу, що зазначені у ст.18 вказаного Закону, відсутня вимога щодо обов'язковості розміщення підпису уповноваженої особи виключно під текстом такого документу або під датою набрання ним законної сили та зазначенням строку пред'явлення його до виконання.

У зв'язку цим, суд вважає помилковими висновки позивача щодо порушення відповідачем вимог ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" в цій частині.

Також, у позовній заяві позивач зазначив про те, що постанова Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції № З-1702/3-10/10-90/1702/08 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.02.2016 не містить відбитку Гербової печатки відповідного органу, з приводу чого суд зазначає наступне.

Як було вказано вище, згідно з ч.3 ст. 18 Закону № 606 виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Відповідно до п. 23 Порядку № 244 у постанові зазначаються порядок і строк її оскарження. Постанова підписується уповноваженою посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка розглянула справу, та скріплюється печаткою.

Отже, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що скріплення виконавчого документа гербовою печаткою здійснюється виключно за умови наявності у відповідного органу такого виду печатки.

Відповідно до п. 14 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 Держархбудінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Згідно із п. 1 Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області, затвердженого Наказом Держаної архітектурно-будівельної інспекції України № 1000 від 08.09.2015 (в редакції наказу Держархбудінспекції № 1101 від 12.10.2015) (далі - Положення № 1000) Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області є територіальним органом - структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відповідно до п. 14 Положення № 1000 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції має власний штамп, печатки та штампи.

Отже, з огляду на вищевказані положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції як територіальний орган Держаної архітектурно-будівельної інспекції України, має власну печатку. При цьому, суд звертає увагу на те, що Положенням № 1000 не передбачено наявність у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області власної печатки із зображенням Державного Гербу України, оскільки вказаний орган не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

За таких обставин, враховуючи відсутність у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області гербової печатки, суд вважає, що підпис відповідної особи в постанові З-1702/3-10/10-90/1702/08 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.02.2016 був скріплений належним чином.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи протиправність прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження, зазначив про те, що на момент звернення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, вказаний документ оскаржувався у судовому порядку, що, на його думку, унеможливлює відкриття виконавчого провадження.

Проте, суд не приймає до уваги вказану позицію позивача, оскільки Законом № 606 не встановлено механізму перевірки державним виконавцем під час прийняття та розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження та долучених до неї документів, наявності або відсутності судового оскарження відповідного виконавчого документу.

Суд звертає увагу на те, що Законом № 606 встановлено певне застереження виключно щодо рішень, на підставі яких приймаються відповідні виконавчі документи.

Так, зокрема, п.3 ч.1 ст.26 Закону № 606 передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Проте, у даному випадку постанова № З-1702/3-10/10-90/1702/08 від 17.02.2016 містила визначений статтею 18 Закону №606 обов'язків реквізит - дату набрання законної сили (03.03.2016), у зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що позивачем вирішено оскаржувати вищевказану постанову у судовому порядку.

У зв'язку з цим суд вважає, що оскарження виконавчого документу не є обставиною, яка унеможливлює відкриття виконавчого провадження.

Щодо позиції позивача про ненадання Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області під час звернення до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження документів, які підтверджують повноваження посадової особи на підписання та подання вказаної заяви, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про відкриття виконавчого провадження по постанові Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № З-1702/3-10/10-90/1702/08 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.02.2016 була підписана директором Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Коломієць О.М.

Відповідно до п. 9 Положення № 100 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції очолює директор, якого призначає на посаду за погодженням з Віце-прем'єр міністром України - Міністром регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та головою Київської обласної державної адміністрації та звільняє з посади Голова Держархбудінспекції.

Згідно з п. 7 Положення № 1000 директор Департаменту відповідно до законодавства підписує в межах компетенції департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції листи інформаційного характеру та інші документи до органів державно влади, фізичних осіб та юридичних осіб та які не пов'язані із здійсненням політичних функцій, видає відповідні накази, організовує та контролює їх виконання.

Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що директор Департаменту є особою, яка уповноважена на підписання від імені органу відповідних заяв, у тому числі, заяви про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Таким чином, законодавчо чітко обумовлено, що заява на відкриття виконавчого провадження може бути подана виключно стягувачем або його представником.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Закон № 606 відокремлює такі терміни як "стягувач" та "орган (посадова особа), який видав виконавчий документ", оскільки вказані дефініції не є тотожними.

Так, згідно з частиною 2 статті 8 Закону № 606 стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Суд зазначає, що у даному випадку виконавчий документ був виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (підписаний та скріплений печаткою цього структурного підрозділу) в інтересах стягувача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від імені якої і була подана заява про відкриття виконавчого провадження, та яка зазначена в якості стягувача в спірній постанові.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 606 участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи.

Частиною 5 ст. 9 Закону № 606 передбачено, що повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі-Інструкція № 512/5).

Відповідно до п. 2.11 Інструкції № 512/5 повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: а) довіреністю фізичної особи; б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); в) рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.

Згідно з п. 2.11.2 п. 2.11 Інструкції № 512/5 оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження.

Пунктом 3.4 Інструкції № 512/5 встановлено, що заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу ДВС у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, в якій у разі наявності можуть зазначатися номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреса електронної пошти.

До заяви про відкриття виконавчого провадження, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження (п.п.3.4.1 п. 3.4 Інструкції № 512/5).

Отже, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що разом із заявою про відкриття виконавчого провадження представником стягувача до територіального органу ДВС подається документ, який підтверджує його повноваження щодо підписання та подання відповідної заяви.

При цьому, ненадання представником стягувача під час подання до відповідного територіального органу Державної виконавчої служби документа на підтвердження його повноважень має розцінюватись державним виконавцем таким чином, що заява про відкриття виконавчого провадження підписана особою без повноважень, а отже не має будь-якого правового значення, що призводить фактично до відсутності такої заяви та, як наслідок, є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження за п.2 ч. 1 ст. 26 Закону №606.

Аналогічна правова позиція щодо наявності підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження за умови ненадання представником стягувача довіреності викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.04.2016 у касаційному провадженні № К/800/64520/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 57255192), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.06.2013 у касаційному провадженні № К/9991/76883/12 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 31894886).

З матеріалів справи (з копії виконавчого провадження) вбачається, що заява про відкриття виконавчого провадження від імені стягувача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України, була підписана її представником - директором Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області О. М. Коломійцем. При цьому, до вказаної заяви був доданий лише оригінал постанови про накладення штрафу від 17.02.2016. Отже, враховуючи ненадання особою, яка не є стягувачем у виконавчому провадженні, документа на підтвердження повноважень по подачі заяви про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець мав винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, що ним зроблено не було.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 6 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів пред'явлення представником Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області під час звернення до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження документу, який підтверджує його повноваження діяти від імені стягувача та доказів наявності в матеріалах виконавчого провадження № 50755842 оригіналу або копії відповідної довіреності, що свідчить про те, що відповідачем було безпідставно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

У зв'язку з цим, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. підлягає стягненню на його користь з Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Керуючись статтями 11, 14, 70-72, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області від 12 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50755842.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "ЕЛОПАК-ФАСТІВ" (ідентифікаційний код 00418082) судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (ідентифікаційний код 34446916).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.