Справа № 2-а-1340/11
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1340/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Адаменко І.М.,

з участю:

секретаря Машкової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, про зміну способу і порядку виконання судового рішення, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області про визнання дій управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності із статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2011 року, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2013 року, на підставі якої 01.08.2014 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 2-а-1340/11 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Бобринецького району Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 25.08.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року по 16.03.2011 року з урахуванням підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та раніше виплаченої різниці, відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

22 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову. Боржником виконано постанову лише в частині здійснення перерахунку пенсії, сума якої склала 1145,12 грн., але зазначені кошти не виплачено.

В обґрунтування вимог посилається на те, що зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, не передбачають виконання рішень зобов'язального характеру та як наслідок унеможливлюють їх виконання без зміни способу, тому просить здійснити стягувачу виплату шляхом стягнення з УПФУ в Бобринецькому районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 1145,12 грн.

Державний виконавець Мехед О.В. в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В поданні просить розглянути справу без його участі.

Представник УПФУ у Бобринецького району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заперечення на подання, та просить відмовити в задоволенні подання.

ОСОБА_2 надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності в задоволенні подання просить відмовити повністю.

Суд, вважає можливим розгляд справи без участі сторін на підставі наявних доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд зазначає, що приписи ст. 263 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України Про виконавче провадження від 08.03.2011 року № 3674-VI.

Згідно статті 36 вказаного Закону, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку. Щодо інших рішень відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що зобов'язання вчинити певні дії, покладені на відповідача судовим рішенням, є обраним способом захисту порушеного права позивача.

За таких обставин державний виконавець просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті шляхом вирішення додаткової позовної вимоги про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття постанови в адміністративній справі № 2-а-1340/11.

Суд зазначає, що спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача на користь позивача коштів по суті є іншою позовною вимогою, яка не була предметом розгляду в суді першої інстанції. В даному випадку заявник фактично пропонує не зміну способу виконання судового рішення, а зміну способу захисту порушеного права позивача - резолютивної частини вищезазначеної постанови суду. Також заявник в заяві посилається на Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, відповідно до якого було змінено правове регулювання виконання судового рішення, та в зв'язку з відмовою боржника виконати судове рішення у добровільному порядку можливо змінити спосіб та порядок його виконання, змінивши в резолютивній частині рішення слова щодо зобов'язання здійснити перерахунок та виплату на стягнути конкретну суму коштів. Однак закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи ( стаття 58 Конституції України). Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень набув чинності з 01 січня 2013 року, тобто регулює особливості виконання судових рішень на майбутнє. При цьому, у Законі відсутні посилання та пряма вказівка на його зворотню дію у часі до його прийняття. Порядок виконання постанови суду від 16 березня 2011 року не підпадає під дію вказаного Закону, так як постановлена до 01.01.2013 року.

Таким чином, проаналізувавши чинний Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, норми КАС України, суд приходить до висновку, що підстав для зміни порядку та способу виконання судового рішення не має, оскільки судом був розглянутий інший предмет спору немайнового характеру відповідно до обраного способу захисту порушеного права позивача (стягнення конкретної суми коштів з відповідача на користь позивача судом не вирішувалось).

Крім того, зі змісту ст. 263 КАС України вбачається, що підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин, але заявник також на довів у судовому засіданні наявність таких обставин.

Отже, відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Керуючись статтями 41, 160, 186, 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області про визнання дій управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності із статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня одержання її копії.

Суддя І.М. Адаменко