Справа № 2а-12570/11/2670
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 жовтня 2011 року 14:29 № 2а-12570/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., при секретарі судового засідання Тимошенко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проГоловного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві, Оболонського районного управління ГУ МВС України в м.Києві поновлення на роботі та скасування наказів №472 о/с від 10.08.2011 р. та № 267 від 27.07.2011 р.,
за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1,

від позивача ОСОБА_2,

від позивача ОСОБА_3,

від відповідача (ГУ МВС України в м.Києві ) ОСОБА_4,

від відповідача (Оболонське РУ ГУ МВС України в м. Києві) не зявились,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Оболонського районного управління ГУ МВС України в м.Києві про скасування наказу Головного управління МВС України в м.Києві № 267 від 27.07.2011 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 та наказу Головного управління МВС України в м.Києві №472 о/с від 10.08.2011р. в частині звільнення його з органів внутрішніх справ, поновлення на роботі в Оболонському районному управлінні ГУ МВС України в м.Києві на посаді старшого оперуповноваженого відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з перерахунком на дату прийняття судом рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звільнення його з органів внутрішні справ відбулося з порушенням положень Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №552 від 06.12.1991р.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Додатково зазначили, що відповідачами під час проведення службового розслідування грубо порушено пункт 14.8 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №552 від 06 грудня 1991 року, оскільки позивачу не було надано можливості ознайомитися із затвердженим висновком службового розслідування. Крім того, під час проведення службового розслідування відповідачі не зверталися до ТОВ «Стоматологічна поліклініка № 3»для з?ясування дійсних причин відсутності на роботі позивача.

Представник відповідача (Головного управління міністерства внутрішніх справ України в м. Києві) проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених у поданих письмових запереченнях, зазначивши, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а при прийнятті рішення за результатами службового розслідування враховувалися всі обставини, в тому числі, і попередня поведінка позивача та його ставлення до виконання службових обов?язків.

Представник відповідача (Оболонського районного управління ГУ МВС України в м.Києві) в судове засідання не з?явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, письмових заперечень суду також надано не було.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2011 року відкрито провадження по справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ухвали суду від 30 вересня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Оболонського районного управління ГУ МВС України в м.Києві про скасування наказу №267 від 27.07.2011 року.

В судовому засіданні 19 жовтня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

ОСОБА_1 у серпні 2007 року за направленням Державної комісії по розподілу молодих спеціалістів Харківського національного університету внутрішніх справ позивач прибув до Головного управління МВС України в місті Києві та 08 серпня 2007 року був призначений на посаду оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Оболонського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві. У листопаді 2009 року був призначений на посаду старшого оперуповноваженого того ж відділу.

Наказом Головного управління МВС України в місті Києві №267 від 27 липня 2011 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1М.»за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у невиході на службу без поважних причин з 21 по 23 червня 2011 року на старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Оболонського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (пункт 1 наказу); доручено Оболонському районному управлінню Головного управління МВС України в місті Києві не нараховувати та не виплачувати грошове забезпечення ОСОБА_1 за дні невиходу на роботу, тобто з 21 по 23 червня 2011 року (пункт 3 наказу); доручено оголосити наказ особовому складу органів та підрозділів Головного управління МВС України в місті Києві (пункт 4 наказу).

Відповідно до наказу Головного управління МВС України в місті Києві №472 о/с від 10 серпня 2011 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно пп. «є»(за порушення дисципліни) п. 64 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-126325), старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Оболонського районного управління, з 1 серпня 2011 року на підставі наказу Головного управління від 27 липня 2011 року №267.

Відповідно до п. «є»ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29.07.1991р. №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»(надалі-«Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (частина 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Згідно з частиною 2 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету (стаття 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Згідно з статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику (стаття 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Види дисциплінарних стягнень визначено статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Так, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 4 статті 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено порядок накладання дисциплінарних стягнень.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць (частина 1, 2 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Порядок проведення службових розслідувань, що проводяться інспекцією по особовому складу, іншими підрозділами і посадовими особами органів внутрішніх справ по випадках надзвичайних подій правопорушень та інших неправильних дій, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС України №552 від 06 грудня 1991 року (Інструкція №552).

Так, задачами службового розслідування є повне, обєктивне та всебічне дослідження обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, виявлення причин та умов, що сприяли їх скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування діючих нормативних актів з тим, щоб кожен, хто скоїв порушення, був притягнутий до справедливої відповідальності і ні один невинний не був притягнутий до відповідальності.

Відповідно до п. 7 Інструкції №552 підставами для проведення службового розслідування є, зокрема, повідомлення працівників органів внутрішніх справ про допущені або виявлені порушення.

Судом встановлено, що за результатами службового розслідування 27 липня 2011 року складено Висновок службового розслідування та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який виразився у невиході на службу без поважних причин з 21 червня 2011 року по 23 червня 2011 року.

Невихід на службу з 21 по 23 червня 2011 року підтверджується також рапортами заступника начальника відділу БНОН підполковника міліції ОСОБА_5, старшого оперуповноваженого капітана міліції ОСОБА_6, оперуповноваженого лейтенанта міліції ОСОБА_7 та помічника оперуповноваженого сержанта міліції ОСОБА_8 та не заперечувалось позивачем в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи поважність причин незявлення на роботу позивач стверджував, що він перебував на лікарняному. В підтвердження вказаного надав суду копії листка непрацездатності серії АВІ №735099, виданого 24 червня 2011 року центральною районною поліклінікою Оболонського району міста Києва, в якому зазначено, що з 24 червня 2011 року по 08 липня 2011 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному та довідку від ТОВ «Стоматологічна поліклініка №3»про те, що позивач 21 червня 2011 року з 9 год. 30 хв. до 10 год. 15 хв. знаходився на прийомі у лікаря стоматолога-хірурга, отримав необхідну допомогу та йому рекомендовано звільнення від роботи з 21.06.2011 року по 23.06.2011 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в силу положень пункту 1.5.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 р. №455, лікарі, зокрема, зубопротезних поліклінік (відділень), приватних закладів охорони здоров'я, приватні лікарі (фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності) не мають права видачі листків непрацездатності.

Таким чином, згідно наявних в матеріалах справи доказів, позивачем підтверджено тимчасову непрацездатність з 24 червня 2011 року по 08 липня 2011 року, водночас довідка ТОВ «Стоматологічна поліклініка №3»лише підтверджує факт отримання позивачем послуг лікаря стоматолога-хірурга в період з 9 год. 30 хв. до 10 год. 15 хв. 21 червня 2011 року, однак не звільняє від виконання службових обовязків та не свідчить про тимчасову непрацездатність в період з 21 червня 2011 року по 23 червня 2011 року.

Будь-яких доказів звернення до медичних установ з приводу отримання листка непрацездатності у період з 21 по 23 червня 2011 року позивач та його представники суду не надали.

Суд критично відноситься до тверджень позивача та його представників з приводу ненадання можливості ознайомитися позивачу із затвердженим висновком службового розслідування з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 14.8 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №552 від 06 грудня 1991 року, посадова особа при проведенні службового розслідування зобов?язана ознайомити з затвердженим висновком службового розслідування особу, у відношенні якої воно проводилось, за бажанням на те останньої, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці.

Позивач та його представники будь-яких доказів звернення до посадової особи з приводу ознайомлення з висновком службового розслідування суду не надали.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З копії особової справи позивача, долученої до матеріалів справи, вбачається, що за період проходження служби в органах внутрішніх справ позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності й на момент прийняття відповідачем рішення про звільнення з органів внутрішніх справ мав три дисциплінарних стягнення.

Таким чином, посилання позивача та його представників на наявність позитивної службової характеристики ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи особливий статус працівників органів внутрішніх справ, що виражається в специфічних правах та обовязках, положення вказаних правових актів, характер порушення, яке вчинено позивачем, суд вважає, що звільнення його з органів внутрішніх справ здійснено правомірно, тяжкість проступку відповідає застосованому стягненню.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що накази від 27 липня 2011 року № 267 та від 10 серпня 2011 року № 472 о/с є законними та такими, що прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України та з дотриманням встановленої чинним законодавством України процедури накладення дисциплінарного стягнення в органах внутрішніх справ. Висновки відповідача щодо порушення позивачем службової дисципліни (вчинення дисциплінарного проступку) знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а позивачем цих висновків не спростовано.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, який заперечував проти адміністративного позову, виконано обовязок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про звільнення позивача та надано докази в обґрунтування такої правомірності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Катющенко