Справа № 820/572/16
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 р.Справа № 820/572/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача: Бут Ю.В.,

Представника відповідача: Зозулі М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016р. по справі № 820/572/16

за позовом Приватного підприємства " Технобазіс"

до Сумської митниці ДФС

про скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Технобазіс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС, в якому просить суд:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000006/2 від 01.02.2016р;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00012 Сумської митниці ДФС.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016р. адміністративний позов Приватного підприємства " Технобазіс" до Сумської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови задоволено.

Скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2016/000006/2 від 01 лютого 2016 року.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 805130000/2016/00012 Сумської митниці ДФС.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки, викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивач вважала рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просила залишити його без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 21.04.2015р. між Приватним підприємством «Національні традиції» (виконавець) та Приватним підприємством "Технобазіс" (замовник) укладено договір №21/04-15 про надання послуг декларування товарів, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується за обумовлену ціну в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі - товарів) Замовника, що переміщується через митний кордон України, та їх оформленню у Харківській митниці, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги (а.с.113-115).

Також, 29.09.2015р. між Приватним підприємством "Технобазіс" (покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD (постачальник) укладено контракт №ВС-ТВ29/09/2015 (а.с.26-30), згідно до ст. 1 якого постачальник за даним контрактом зобов'язується поставити покупцю товари в асортименті (надалі товар), а покупець зобов'язується оплатити товар згідно умов вказаного контракту.

Відповідно до ст. 3 контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р. поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з «ІНКОТЕРМС-2010», а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі.

Судвим розглядом встановлено, що партія товару, яку було поставлено на виконання умов контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р. та за митним оформленням (випуском) якої ПП "Національні традиції" звернулася до Сумської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсом №ВТСN2016043 від 18.01.2016р., згідно якого товар поставляється за базисом поставки СFR Одеса (вартість і фрахт) «ІНКОТЕРМС-2010».

Отже, CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Згідно з ст. 2 вказаного контракту загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Так, партія товару, яка підлягає поставці складається з товару у асортименті, загальною вартістю 24 711,89 доларів США, відповідно до інвойсу №ВТСN2016043 від 18.01.2016р. та пакувальному листі до нього.

Товар, визначений вищевказаним інвойсом передано перевізнику, що підтверджується коносаментом №16/01/300/00033-0000040 від 18.0.1.2016р., зі змісту якого вбачається, що товар, який поставляється на виконання умов контракту прибуде у місце призначення контейнером TСHU9509165, як і вказано в інвойсі №ВТСN2016043 від 18.01.2016р. та пакувальному листі до нього.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним розглядом, що кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною №043 від 18.01.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний товар у порту призначення (м. Одеса) отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР ТИМ», яке відповідно до умов договору №3/11К від 03.11.2015р. про надання транспортно-експедиторських послуг при перевезенні вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні (а.с.48-52), укладеного між позивачем та ТОВ "КЛЕВЕР ТИМ", за умовами якого останній надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України та передано перевізнику "Prometey LTD" для доправлення його до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, враховуючи положення ч. 1 ст. 263 МК України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно п. 23 ч. 1 ст. 4 МК України оформлення є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 МК України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №651 при заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Згідно з ч. 18 п. 2 вищезазначеного Порядку вартість товару є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судовим розглядом встановлено, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р. декларантом було подано:

- контракт №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р, міжнародну товарно-транспортну накладну №1900 від 26.01.2016р., коносамент №16/01/300/00033-0000040 від 18.01.2016р. та від 18.01.2015р., калькуляцію №ВТСN2016043 від 18.01.2016р., інвойс №ВТСN2016043 від 18.01.2016р., пакувальний лист до інвойсу б/н від 18.01.2016р., видаткова накладна № 043 від 18.01.2016р., відвантажувальна специфікація №ВТСN2016043/250 від 21.01.2016р., звіт про оцінку майна №05-04/01/09 від 28.01.2016р., листи №58/26-01, №59/26-01, №60/26-01 від 26.01.2016р., довідку №52 від 28.01.2016р., лист № ВТСN201643/25 від 25.01.2016р., лист №ВТСN201643/26 від 26.01.2016р., лист №2016043/27 від 27.01.2016р., лист №ВСТВ від 26.01.2016р., лист №1/ВСТВ від 20.01.2016р., прайс-лист №90250 від 10.01.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Слід зазначити, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до інвойсу №ВТСN2016043 від 18.01.2016р. відповідно до якого відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки СFR Одеса (вартість і фрахт) «ІНКОТЕРМС 2010».

Поставка товару на умовах СFR Одеса (вартість і фрахт) «ІНКОТЕРМС 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листом CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD №ВТСN2016043/25 від 25.01.2016р. в якому чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі №ВТСN2016043 від 18.01.2016р. Включення до ціни товару вартості фрахту свідчить і калькуляція, надана CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD №ВТСN2016043/01 від 22.01.2016р.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що оскільки умови поставки за базисом СFR (вартість і фрахт) «ІНКОТЕРМС 2010» не передбачають обов'язку страхування товару, CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD, як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD №ВТСN2016043/26 від 26.01.2016р., яким позивача повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсом №ВТСN2016043 від 18.01.2016р., контейнером TСHU9509165, страхування вантажу не здійснювалося.

Також, позивачем не здійснювало страхування товару, що підтверджується, листом №60/26-01 від 26.01.2016р. поданим Приватним підприємством «Технобазіс» при митному оформленні товарів.

Таким чином, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно того, що враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р. такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування, не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Отже, відповідачем не враховано вищевказані норми законодавства та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000006/2 від 01.02.2016р. за резервним методом, згідно якого збільшено суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 150722,91 грн.

Так, відповідач приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів зазначив недоліки, які на його думку, перешкоджають визначенню митної вартості товарів, поставлених позивачем за умовами контракту, до яких віднесено звіт про оцінку майна №05-04/01/08 від 27.01.2016р., прайс-лист та калькуляцію на товар №ВТСN2016043/01 від 22.01.2016р.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції відносно того, що оскільки прайс-лист №90250 від 10.01.2016р. було направлено позивачу та він містить посилання на умови поставки товару, а саме вказує, що поставка товару відбувається за базисом СFR (Одеса), інформація, що міститься в прас-листі відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції, не викликає жодних сумнівів той факт, що цінова пропозиція поширюється на країну в якій здійснює свою господарську діяльність позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару, в зв'язку з чим, зауваження відповідача стосовно відсутності в прайс-листі інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється дана цінова пропозиція, є безпідставними.

Також, відповідачем зазначено, що звіт про оцінку майна №05-04/01/08 від 27.01.2016р. не містить інформації щодо ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України, з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 12 вказаного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 Господарського кодексу України ціною є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Згідно ч. 1 ст. 190 Господарського кодексу України на всі види продукції (робіт, послуг) встановлюються вільні ціни, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Частиною 2 ст. 190 Господарського кодексу України встановлено, що вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

За таких обставин, судом першої інстанції правомірно встановлено, що висновок експерта є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, у зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд.

Стосовно зауважень відповідача, що калькуляції на товар надана не виробником товару, а постачальником слід зазначити наступне.

Калькуляція - це визначення витрат у вартісній (грошовій) формі на виробництво одиниці або групи товарів. Оскільки такі витрати безпосередньо пов'язані з процесом виробництвом товарів, то володіти такою інформацією, зважаючи на її конфіденційність, може тільки виробник або пов'язані з ним особи.

Калькуляція собівартості (попередня, кошторисна, планова) - визначення розміру витрат у грошовій формі як по окремих видах діяльності, виробничих процесах, структурних підрозділах, так і в цілому по підприємству на виробництво (збут) одиниці продукції, виконаних робіт (послуг) за допомогою економічно обґрунтованих методів. Планова калькуляція собівартості продукції використовується для здійснення планової калькуляції ціни. Під час планового калькулювання ціни до виробничої собівартості також додаються адміністративні витрати, витрати на збут, інші операційні витрати, фінансові витрати, плановий прибуток, податки (податок на додану вартість).

Таким чином, у планових калькуляціях собівартості продукції та ціни повинні знайти своє відображення вартість сировини, матеріалів, товарів, які в подальшому використовуються у виробництві.

Однак, калькуляція витрат на виготовлення товару може бути замінена на калькуляцію ціни товару, в якій у відсотковому відношенні зазначаються витрати на сировину, комунальні платежі, заробітну плату тощо. У разі включення до ціни товару всіх складових вартості товару, калькуляція може бути прийнята, як від виробників товару так і від постачальника.

Також, судом першої інстанції правомірно зазначено, що зауваження відповідача щодо періоду виробництва товару та його відвантаження на адресу позивача є безпідставними, адже вказані юридичні факти вчинялися у чіткій хронологічній послідовності.

З наявного в матеріалів справи листування митного органу та позивача, щодо надання документів вбачається, що митним органом не вказано, які саме відомості не підтверджено поданими декларантом документами та у чому невідповідність. ПП "Національні традиції" листом від 29.01.2016 року №173 повідомив про надання до митного органу документів, якими підтверджується заявлена митна вартість товару за ціною угоди, а також про інші витрати, що були включені до вартості товару.

За результатами розгляду митної декларації, поданої ПП "Національні традиції" 01.02.2016р. та документів, які підтверджують митну вартість товару, поставленого за умовами контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р., відповідачем прийнято рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів (картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00012).

Відповідно до п. 4.4. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №631, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, декларацією митної вартості; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України встановлено правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Так, законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Оскільки відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових, таким чином висновок суду першої інстанції про неправомірність прийнятих відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000006/2 від 01.02.2016р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00012 є обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 10.03.2016р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016р. по справі № 820/572/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.