Справа № 816/410/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/410/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1
до відповідача Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області
про визнання дій протиправними, скасування рішення
В С Т А Н О В И В:

28.03.2016 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1 (надалі позивач, ПАТ "УКРІНБАНК", до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, а саме просить:

- визнати дії відповідача щодо вжиття примусових заходів стягнення податкового боргу, у тому числі застосування податкової застави протиправними;

- скасувати податкову вимогу Кременчуцької ОДПІ № 84-23/20 від 11.01.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на неправомірність винесеної відповідачем податкової вимоги, оскільки щодо позивача розпочато процедуру виведення з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, під час якої згідно з частиною п'ятою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не здійснюється, зокрема примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. У наданих до суду письмових запереченнях відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог та посилався на те, що податкова вимога сформована та направлена платнику податків правомірно.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних", ПАТ "УКРІНБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.16).

24.12.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" прийнято рішення № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", яким серед іншого вирішено:

- розпочати процедуру виведення ПАТ "УКРІНБАНК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25.12.2015 по 24.03.2016 (включно);

- призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делегувати всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "УКРІНБАНК", визначені Законом, ОСОБА_1 (а.с.14-15).

11.01.2016 відповідачем сформовано податкову вимогу форми "Ю" № 84-23/20, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями за земельним податком з юридичних осіб станом на 10.01.2016 становила 1027,23 грн (а.с.12) та яка згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України 12.01.2016 направлена на адресу ПАТ "УКРІНБАНК" (а.с.13).

За результатом адміністративного оскарження податкова вимога Кременчуцької ОДПІ № 84-23/20 від 11.01.2016 залишена без змін, а скарга без задоволення (а.с.17-31).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" (а.с.33) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2016 №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку" (а.с.34-35), яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" з 23.03.2016 по 22.03.2018 включно; призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делегувати всі повноваження ліквідатора ПАТ "УКРІНБАНК", визначені Законом, ОСОБА_1.

Не погоджуючись з вказаною податковою вимогою Кременчуцької ОДПІ, позивач звернувся до суду.

Відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Спеціальним Законом, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI.

Так, відповідно до частини восьмої Розділу X Прикінцевих та перехідних положень цього Закону законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Як встановлено судом, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", відповідно до якого розпочато процедуру виведення ПАТ "УКРІНБАНК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25.12.2015 по 24.03.2016 включно (а.с.14-15).

Згідно з частиною п'ятою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Крім того, відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (пункт 3).

Частиною третьою вказаної статті Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Судом встановлено, що оскаржувану податкову вимогу було винесено відповідачем 11.01.2016, тобто в період здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК".

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У силу пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, винесення податкової вимоги є складовою процедури примусового стягнення податкового боргу.

Враховуючи те, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", норми якого для правовідносин тимчасової адміністрації є пріоритетними по відношенню до норм інших нормативно-правових актів, передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, суд дійшов висновку, що під час винесення оскаржуваної податкової вимоги відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Таким чином, податкова вимога Кременчуцької ОДПІ від 11.01.2016 № 84-23/20 є протиправною та підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що податкова вимога є правовим актом індивідуальної дії, та згідно з частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неправомірності визнається судом протиправною і скасовуються, суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про скасування вищевказаної вимоги, натомість визнати її протиправною і скасувати.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності своїх дій та рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1, до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними дії Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області щодо вжиття примусових заходів стягнення податкового боргу за земельним податком з юридичних осіб.

Визнати протиправною і скасувати податкову вимогу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області № 84-23/20 від 11.01.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна