Справа № 164/1521/15-а 2-а/164/6/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Справа № 876/2902/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 08 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області в якому просила визнати протиправною відмову в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку та зобов'язати відповідача призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку згідно ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», врахувавши до стажу періоди, коли вона перебувала у соціальних відпустках.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 08 квітня 2016 року позов задоволено, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 квітня 2015 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до абз. 1 с. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсійний вік зменшується на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання чи роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

При зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного цим Законом, особи мають надати: посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи; документи, що засвідчують роботу чи проживання на забрудненій території.

Згідно п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку ) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року за № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 «при прийманні документів орган, що призначає пенсію : а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документа про стаж ; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів ; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячиий термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Також однією з вимог чинного законодавства є неухильне дотримання принципів соціального забезпечення, до яких належить принцип диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу), закріплений у ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зміст цього принципу розкривається через сукупність законодавчих вимог: у кожному окремому випадку здійснювати перевірку всіх документів , наданих особою, та встановлювати на їх підставі юридичні факти, що дають можливість дійти висновку про наявність чи відсутність в особи права на пенсію, її розмір , особливості врахування - стажу для їх призначення.

Відповідно до абзацу 6 підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1, до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування підприємствами, установами, організаціями).

Довідки про період проживання на територіях радіоактивного забруднення видаються органами місцевого самоврядування, а про період роботи - підприємствами та організаціями, де працювала чи працює особа.

Для визначення права на зниження пенсійного віку ОСОБА_1 було представлено посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, довідку від 23.02.2015 р. № 724, видану Цмінівською сільською радою, відповідно до якої позивач з дня народження по 11.09.1987 р, та з 22.01.2010 року по даний час зареєстрована в с. Підгаття, яке належить до зони гарантованого (добровільного) відселення. Зі змісту довідки встановлено, що ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 р. не прожила в зоні гарантованого (добровільного) відселення 3 роки з 26.04.1986 р. по 11.09.1987 р. (1р. 4м. 16 дн.). Відповідно до довідки від 02.04.2015 року № 796 виданої житлово-експлуатаційною дільницею №1 м. Кузнецовська позивач в період з 11.09.1987 року по 21.01.2010 р. була зареєстрована і проживала в м. Кузнецовську, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Також було представлено довідку з відділу культури і туризму Маневицької районної державної адміністрації за № 11/08/2-15 від 18.03.2015 р. про постійну роботу ОСОБА_1 з 18.01.1982 р. по 11.12.1997 на посаді завідуючої клубом с. Підгаття Маневицького району. 15.05.2015 р. відділом культури і туризму надано фотокопії наказів, щодо надання відпусток ОСОБА_1 Відповідно до наказів: № 77 від 17.06.1988 р. ОСОБА_1 надавалась дородова відпустка з 17.06.1988 р. по і 1.08.1988 р.; № 167 від 23.11.1988 р. - відпустка по догляду за дитиною до досягнення віку півтора року з 21.11.1988 по 11.03.1990 р.; № 158 від 17.11.1989 р. - декретна післяродова відпустка з 26.10.1989 р. по 07.01.1990 р.; № 4 від 05.01.1990 р. - додаткова відпустка по догляду за дитиною до досягнення віку півтора року з 07.01.1990 р. по 30.04.1991 р.; № 42 від 29.04.1991 р. - додаткова відпустка по догляду за дитиною по і досягнення віку 2-х років з 01.05.1991 р. по 30.10.1991 р.; № 121 від 23.10.1991 р. - відпустка по догляду за дитиною до досягнення віку 3 роки з 31.10.1991 р. по 30.10.1992р.

Згідно наказу № 118 від 29.10.1992 р. приступила до виконання обов'язків завідуючою клубом с. Підгаття з 31.10.1992 року. З 15.04.1994 р. по 10.12.1996 р. знову знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення віку 3-х років (наказ №35 від 14.04.1994 р.). А тому апелянт вважає, що період з 17.06.1988 р. по 11.08.1988 р. з 21.11.1988 року по 30.10.1992 р. та з 15.04.1994 р. по 10.12.1996 р. ОСОБА_1 знаходилась у відпустках, а не працювала, як це зазначено в довідці за № 11/08/2-15 від 18.03.2015 року.

Також апелянт вважає, що позивачем пропущено строки звернення до суду.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Відповідно до ст. 65 цього Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Позивач народилася 29.04.1964 року в с. Підгаття Маневицького району, де постійно проживає по даний час. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 18.01.1982 року по 11.12.1997 року позивач працювала на посаді завідуючої клубом с. Підгаття Маневицького району. В с. Підгаття Маневицького району ОСОБА_1 постійно зареєстрована (прописана), окрім періоду з 11.09.1987 року по 21.01.2010 року, коли була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, хоча фактично проживала та працювала у вказаний період в с. Підгаття Маневицького району. 14.04.2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подала необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 4 від 18.05.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.

Також судом допитано свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_1 постійно проживає в с. Підгаття Маневицького району. В період з 11.09.1987 року по 21.01.2010 року вона лише була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, хоча фактично проживала та працювала у вказаний період в с. Підгаття Маневицького району без реєстрації (прописки), доглядала за батьками, які за станом здоров'я потребували такого догляду.

Судом з'ясовано, що в період з 11.09.1987 року по 21.01.2010 року в АДРЕСА_1 позивач була зареєстрована з метою отримання квартири в м. Кузнецовськ, оскільки її чоловік ОСОБА_2 перебував на квартирному обліку в Кузнецовській міській раді Рівненської області, хоча фактично з сім'єю проживала без реєстрації (прописки) в с. Підгаття Маневицького району. У вказаний період ОСОБА_2 працював в КСП «Зоря», що знаходилося на території Цмінівської сільської ради Маневицького району.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 4 від 18.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ОСОБА_1 постійно проживає в с. Підгаття Маневицького району, яке після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 1 січня 1993 року прожила у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 3, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла відповідного віку, вона набула право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 08 квітня 2016 року по справі № 164/1521/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

О.О. Большакова

Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 року