Справа № 705/4819/15-а
Суддя: Гончарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 705/4819/15-а
У Х В А Л А

31 серпня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Гончарука В.М.

при секретарі Шаповал Н.В.

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гончарук В.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, поданого його представником ОСОБА_2, до посадової особи територіального (місцевого) органу (підрозділу) центрального органу виконавчої влади - заступника начальника Уманського районного відділу Управління Державної міграційної Служби Приходько Євгена Вікторовича про визнання протиправними дій та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває вищезазначена адміністративна справа.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку обґрунтував тим, що 27 серпня 2015 року відповідач повідомив йому, що протягом 3-х днів він має з'явитися до Уманського районного відділу Управління Державної міграційної Служби з паспортом для внесення у його паспортний документ відмітки (відповідних штампів) про видворення та заборону в'їзду на територію України, оскільки відповідач вже прийняв рішення про його про примусове повернення до Республіки Білорусь. Також позивач зазначив, що будь-яких дій, які грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства чи дій, які суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку він не вчинив та наміру вчиняти не має, а своїм адміністративним позовом він оскаржує незаконні дії та прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, отже не існує жодних законних підстав для його видворення та заборону в'їзду на територію України, а рішення про його видворення та заборону в'їзду на територію України, з внесенням у його паспортний документ відповідних відміток, є похідним від постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яка ще не набрала законної сили. Оскільки предметом позову є оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, які є незаконними, то у випадку можливості задоволення позову захист його інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. При цьому, реалізація рішення та інші дії відповідача по його видворенню та забороні в'їзду на територію України, в тому числі, зробить неможливою його участь у судовому процесі. Таким чином, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб заборони відповідачу вчиняти дії до вирішення судом цієї адміністративної справи - становитиме очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам та зумовить ситуацію, при якій захист прав особи стане неможливим, зокрема і в суді, а тому просить суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, направлені на його примусове повернення або примусове видворення до вирішення цієї адміністративної справи та набрання законної сили судовим рішенням за результатами її розгляду.

Дослідивши подану заяву та наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що предметом публічно-правового спору у даній справі є перевірка законності дій та рішень посадової особи територіального (місцевого) органу (підрозділу) центрального органу виконавчої влади.

Правовий статус іноземців, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 32 якого визначено підстави видворення іноземців за межі України.

Цією нормою передбачено, що видворення іноземця може проводитись за таких підстав: якщо вони вчинили злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного їм покарання чи виконання адміністративного стягнення;якщо їх дії грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства; якщо їх дії суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку;якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

При цьому, обов'язковою умовою, що передує прийняттю рішення про видворення іноземця з України за таких підстав, є відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст.26 ЗУ«Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення може бути оскарженого до суду.

Разом із тим, ч. 3 ст.117 КАС України передбачено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб' єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Крім того, згідно з п. 1.11 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 24.04.2012 року №353/271/150, оскарження рішень про примусове повернення або примусове видворення не зупиняють їх дію, крім випадків, коли суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, який приймав або ініціював рішення та є обов'язковою для виконання.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Вищого адміністративного суду України у пункті 17 постанови №1 від 25 червня 2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», до вирішення адміністративної справи судом, у провадженні якого перебуває справа, може бути вжито передбачених ст.117 КАС України заходів щодо забезпечення позовних вимог. Зокрема, якщо існує небезпека заподіяння шкоди інтересам особи або, якщо внаслідок невжиття цих заходів, захист прав особи стане утрудненим або неможливим.

Підстави для забезпечення адміністративного позову визначені ч.1 ст.117 КАС України, відповідно до якої суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною 3 статті 117 КАС України передбачено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Оскільки позивачу не була вручена копія рішення про його примусове повернення і позивач не надав цієї копії суду, суд, на даний час, позбавлений можливості забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення.

Відповідно до ч.4 ст.117 КАС України адміністративний позов, крім способу встановленого частиною 3 цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 26 ЗУ«Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець повинен виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець зобов'язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Оскільки предметом позову у даній справі є оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, то у випадку можливості задоволення позову захист інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, реалізація рішення та інші дії відповідача по видворенню та забороні в'їзду на територію України позивача, зробить,в тому числі, неможливою його участь у судовому процесі.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб заборони відповідачу вчиняти певні діїдо вирішення судом цієї адміністративної справи, становитиме очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та зумовить ситуацію, при якій захист прав особи стане неможливим.

Керуючись ст.ст. 117, 118 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, задовольнити.

В порядку вжиття заходів забезпечення адміністративного позову заборонити посадовій особі територіального (місцевого) органу (підрозділу) центрального органу виконавчої влади - заступнику начальника Уманського районного відділу Управління Державної міграційної Служби Приходько Євгену Вікторовичу вчиняти дії, направлені на примусове повернення та примусове видворення ОСОБА_1 - до вирішення цієї адміністративної справи та набрання законної сили судовим рішенням за результатами її розгляду.

Ухвала підлягає виконанню негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі протягом 5 днів з дня отримання її копії апеляційної скарги з одночасною подачею скарги до апеляційного суду.

Суддя В.М.Гончарук