Справа № 808/1642/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року 09 год. 50 хв. Справа № 808/1642/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕОС ПЛЮС»

про: стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач або ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕОС ПЛЮС» (далі відповідач або ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС») про стягнення коштів за податковим боргом у сумі 53575 грн. 73 коп., у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 53518 грн. 32коп., та з податку на прибуток у сумі 57 грн. 41 коп.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи відповідно до приписів частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи будь-яких заяв до суду не надіслав, у звязку з чим суд визнав причину неявки представника відповідача неповажною.

Враховуючи подане клопотання представником позивача, відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» зареєстроване як субєкт підприємницької діяльності - юридична особа 29.10.2010 за № 1 028132, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься в матеріалах справи.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як вбачається з довідки про заборгованість та облікової картки платника податків, ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» має податковий борг на загальну суму 53575 грн. 73 коп., у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 53518 грн. 32коп., та з податку на прибуток у сумі 57 грн. 41 коп.

Податковий борг ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» з податку на додану вартість виник на підставі наступного.

Відповідачем було самостійно визначено грошові зобовязання відповідно до поданої до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_1 від 19.10.2015 за вересень 2015 року відповідно до якої ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» визначено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 22191 грн.

У звязку із частковою сплатою відповідачем самостійно визначеного грошового зобовязання, сума заборгованості за податковою декларацією № НОМЕР_1 від 19.10.2015 становить 17691 грн.

Крім того, 18.12.2015 ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за результатами якої складено Акт № 243/08-30-15-03/37359631. Перевіркою встановлено не подання податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, чим порушено вимоги підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 , пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України та вимоги пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, статті 188, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України , в результаті чого відповідачем занижено суму грошового зобовязання за жовтень 2015 року у сумі 26892 грн.. яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету.

У звязку з встановленими порушеннями, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 1503 від 03.02.2016, яким відповідачу збільшено сум грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 33785 грн., у тому числі за основним платежем 26892 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 6893 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернуто до податкового органу не врученим.

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення № 1503 від 03.02.2016 суду не надано.

Крім того, на підставі статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня у розмірі 2042 грн. 32 коп.

Таким чином, сума заборгованості ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» з податку на додану вартість становить 53518 грн. 32 коп.

Податковий борг ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» з податку на прибуток виник на підставі наступного.

Відповідачем було самостійно визначено грошові зобовязання відповідно до поданої до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств № НОМЕР_2 від 09.02.2015 за 2014 рік, відповідно до якої ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» визначено суму податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 58 грн.

У звязку із наявною у відповідача переплатою у розмірі 0,59 грн., сума заборгованості ТОВ «ВАЛЕОС ПЛЮС» з податку на прибуток становить 57 грн. 41 коп.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 53518 грн. 32коп., та з податку на прибуток у сумі 57 грн. 41 коп., що визначена контролюючим органом за прийнятим податковим повідомленням-рішенням на підставі акту перевірки, самостійно визначена відповідачем згідно поданої податкової звітності, проте не сплачені відповідачем у строки, що передбачені Податковим кодексом України, є податковим боргом.

Пунктами 59.1 та 59.3 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобовязання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обовязок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З метою погашення податкового боргу, ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області вжила заходи передбачені статтею 59 Податкового кодексу України, а саме відповідачу була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога форми «Ю» № 2797-23 від 16.11.2015, яка повернута до податкового органу не врученою.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У відповідності до пунктів 95.1-95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 53518 грн. 32коп., та з податку на прибуток у сумі 57 грн. 41 коп., у звязку з чим позовні вимоги про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 94, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути кошти за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 53518 (пятдесят три тисячі пятсот вісімнадцять) грн. 32 коп. з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕОС ПЛЮС» () у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕОС ПЛЮС» (), на користь Державного бюджету Шевченківського району (розрахунковий рахунок 0009, код платежу 14010100, код отримувача 38025367, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015).

Стягнути кошти за податковим боргом з податку на прибуток підприємств у розмірі 57 (пятдесят сім) грн. 41 коп. з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕОС ПЛЮС» () у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕОС ПЛЮС» (), на користь Місцевого бюджету Шевченківського району (розрахунковий рахунок 0009, код платежу 11021000, код отримувача 38025367, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М Каракуша