Справа № 182/5191/15-а
Суддя: Тихомиров І. В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/5191/15-а
Провадження № 2-а/0182/10/2016
П О С Т А Н О В А
Іменем України
14.06.2016 року м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тихомиров І.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області (нині Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в якому просить визнати протиправними дії Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком з 18.12.2014 та не зарахування періоду роботи з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р. до стажу роботи, зобов`язати Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити їй пенсію за віком з 18 грудня 2014 року, зарахувавши при призначенні пенсії стаж роботи з 18.10.1988 року по 04.09.1992 року, виплачувати їй призначену пенсію з 18 грудня 2014 року та виплатити заборгованість, що утворилася з 18 грудня 2014 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно п. 7.2. розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до 01.01.2015 року вона мала право на достроковий вихід на пенсію за віком, оскільки досягла віку понад 55 років, мала понад 30 років страхового стажу та ніде не працювала.

04.02.2015 року Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовило в призначенні пенсії, мотивуючи тим, що період роботи з 18.10.1988 року по 04.09.1992 року немає підстав зарахувати до трудового стажу (а це майже 4 роки), оскільки в результаті направлення запиту до центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації для підтвердження трудового стажу за цей період, було отримано відповідь про те, що підтвердити трудовий стаж немає можливості, оскільки місцезнаходження документів невідоме.

Із зазначеними діями управління ПФУ категорично незгодна, вважає їх незаконними та такими, що порушують права, закріплені Конституцією України.

Також зазначає, що при зверненні до управління ПФУ за призначенням пенсії всі записи в її трудовій книжці були оформлені належним чином відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, в тому числі й графа 4 трудової книжки про підставу внесення запису на прийом на роботу. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, тому вважає безпідставним вимогу управління ПФУ додатково підтверджувати період роботи з 18.10.1988 по 04.09.1992 роки довідками чи доказами.

Таким чином, перешкоди для призначення їй пенсії за віком з 18.12.2014 р. відсутні.

З огляду на вказане, вважає, що пенсія за віком повинна бути призначена їй з 18 грудня 2014 року на підставі п. 7.2. розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням при призначенні пенсії стажу роботи з 18.10.1988 по 04.09.1992 року.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи тим, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Відповідач зазначає, що в січні 2014 року при наданні трудової книжки для попереднього підрахунку загального стажу роботи для визначення права на пенсію згідно вищезазначеного Закону, встановлено, що запис про період роботи у військовій частині НОМЕР_1 з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р. було внесено до трудової книжки не повністю, а саме не заповнена графа 4 про підставу внесення запису (номер та дата наказу при прийнятті на роботу). У зв`язку з цим було зроблено запит до центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації та отримано відповідь від 29.01.2014 року № 1572/09, в якій зазначено, що підтвердити трудовий стаж немає можливості, оскільки місце знаходження документів не відоме. При наданні заяви від 18.12.2014 р. з усіма необхідними документами щодо призначення пенсії за віком у трудовій книжці в записі про прийом на роботу з 18.10.1988 року у військову частину НОМЕР_1 графа 4 була вже заповнена, дописано дані про підставу внесення запису (наказ та дата), що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. У тих випадках, коли в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Вважає, що оскільки уточнюючі довідки ОСОБА_1 надані не були, тому зарахувати до трудового стажу період роботи з 18.10.1988 року по 04.09.1992 року та призначити пенсію з 18.12.2014 року немає підстав та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Вивчивши обставини справи, дослідивши подані докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

18.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо призначення пенсії згідно п. 7.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 7.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до 01.01.2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

При цьому Позивач надала для призначення пенсії всі необхідні документи, передбачені п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 27.12.2005 р. № 1566/11846, в тому числі власну трудову книжку.

Розглянувши заяву про призначення пенсії управління ПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області листом від 04.02.2015 року № 2864/05/10 повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні пенсії згідно п. 7.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з мотивів того, що при наданні трудової книжки для попереднього підрахунку загального стажу для визначення права на пенсію запис про період роботи у військовій частині НОМЕР_1 з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р. було внесено до трудової книжки не повністю, а саме не була заповнена графа 4 про підставу внесення запису, а вже при поданні заяви від 18.12.2014 року з усіма необхідними документами щодо призначення пенсії за віком у трудовій книжці в записі про прийом на роботу з 18.10.1988 року у військову частину НОМЕР_1 графа 4 була вже заповнена, а саме дописано дані про підставу внесення запису, у зв`язку з чим у управління ПФУ виникла необхідність направлення запиту до архіву Міністерства оборони Російської Федерації, на який надано відповідь про неможливість підтвердження трудового стажу через відсутність в архіві цих документів.

Відповідач вважає, що оскільки період роботи позивача у військовій частині НОМЕР_1 з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р. не підтверджено уточнюючими довідками, цей період роботи неможливо зарахувати до загального трудового стажу, тож загальний трудовий стаж позивача складає 27 років, що не дає підстав для призначення пенсії згідно п. 7.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Така позиція Відповідача на думку суду є необґрунтованою, оскільки відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі трудову книжку серія НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що трудова діяльність позивача охоплюється періодом з 22.08.1975 р. по 30.08.2008 р., а відповідно загальний трудовий стаж складає понад 30 років.

Станом на день звернення за призначенням пенсії, а саме 18.12.2014 року, позивач досягла віку 55 років, мала страховий стаж понад 30 років, тож відповідно до п. 7.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мала всі умови для дострокового виходу на пенсію за віком.

Що стосується періоду роботи позивача з у військовій частині НОМЕР_1 з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р., який відповідач відмовляється зараховувати до стажу роботи, то запис про нього здійснено на сторінках 14-15 трудової книжки під номером 17. Згідно цього запису позивач була прийнята на роботу у військову частину НОМЕР_1 на посаду бухгалтера 18.10.1988 р., підставою внесення запису зазначено наказ № 32 від 18.10.1988 року. Попередній запис № 16 про звільнення з частини НОМЕР_3 датується 17.10.1988 року, отже повністю співпадає хронологія та послідовність записів про прийняття та звільнення позивача з роботи.

Запис № 18 в трудовій книжці позивача (сторінки 14-15) є запис про звільнення з посади бухгалтера військової частини НОМЕР_1 , який датується 04.09.1992 року (наказ № 114 від 04.09.1992 року). Даний запис про звільнення свідчить про те, що позивач дійсно була прийнята на роботу та працювала на посаді бухгалтера військової частини НОМЕР_1 з 18.10.1988 року. Запис про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади належним чином засвідчено підписом командира військової частини та печаткою військової частини. Запис про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера військової частини від 04.09.1992 року відповідачем не оспорюється, а отже є очевидним, що звільненню позивачки з займаної посади передувало її прийняття на роботу у військову частину.

Трудовою книжкою в повному обсязі підтверджується, що ОСОБА_1 18.10.1988 року була прийнята на посаду бухгалтера військовій частині НОМЕР_1 та пропрацювала на даній посаді до 04.09.1992 року, тому цей період трудової діяльності має бути зарахований до загального трудового стажу.

Твердження відповідача щодо дописування в графі 4 трудової книжки запису про підставу прийняття на роботу не підтверджені жодними доказами, тож не можуть бути прийняті судом до уваги.

Безпідставним на думку суду є також посилання відповідача як на доказ не підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 листом відповіддю центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 29.01.2014 року № 1572/09, оскільки позивачка в період з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р. працювала у військовій частині на території колишньої Грузинської РСР (Грузія).

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, вивчивши обставини справи, суд приходить до висновку, що Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області неправомірно відмовило Позивачу в призначенні пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6,11,71,159-163 КАС України суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним дії управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 18.12.2014 року та не зарахування періоду її роботи з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р. до стажу роботи.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі п. 7.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.12.2014 року, зарахувавши при призначенні пенсії стаж її роботи з 18.10.1988 р. по 04.09.1992 р..

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію з 18.12.2014 року та виплатити заборгованість, що утворилася з 18.12.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя: І. В. Тихомиров