Справа № 760/1886/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/1886/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко Л.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А
09 червня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Шурка О.І.,
суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,
при секретарі Дуденкові О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невключення в довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення премії від 16 січня 2016 року № 305/16, виданої ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; визнано протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо оформлення та подання документів до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, які не передбачали у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без врахування при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років починаючи з 01 січня 2016 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» із врахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Допущено негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551, 20 грн. судового збору.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України та Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Апелянти посилаються на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на їх переконання підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог ч. 8 цієї ж статті ОСОБА_1 полковник юстиції, який перебуває у розпорядженні начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України, колишній начальник відділу договірної та претензійно-позовної роботи управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних сил України, звільнений з військової служби у запас за пунктом «г» (у зв`язку з проведенням організаційних заходів), з правом носіння військової форми одягу. Цей факт встановлений на підставі копії наказу Міністра оборони України ОСОБА_2 № 1024 (по особовому складу) від 08.12.2015.
ОСОБА_1 з 31.12.2015 виключений зі списків особового складу, всіх видів забезпечення, його календарна вислуга років у Збройних силах України складає 26 років 04 місяці, а пільгова 26 років 06 місяців. Цей факт встановлений на підставі копії витягу із наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_3 від 31.12.2015 № 252.
Відповідно до інформації, яка зазначена у грошовому атестаті який виданий Фінансовим управлінням штабу Збройних сил України ОСОБА_1 на момент виключення зі списків особового складу отримував додаткові види грошового забезпечення, а саме: ВОВЗ - 100% у сумі 2 429 грн., надбавку за таємність - 15 % у сумі 240 грн. та премію - 45% у сумі 2 294 грн.
Згідно з копією роздавальної відомості на виплату грошового забезпечення за червень 2015 року № 14/377 грошове забезпечення ОСОБА_1 складалося з: окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за секретність, премії та надбавки за почесне звання, з яких проводилося утримання ЄСВ.
Відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення премії ОСОБА_1 від 15.01.2016 № 305/16, сума його щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, яка враховується під час обчислення пенсії становить 117 960,66 грн. Грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці та премії.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачі при визначенні ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років неправомірно не включили до складу його грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, яку він отримував у період служби, що в свою чергу, призвело до неправильного розрахунку розміру пенсії, яка підлягає виплаті.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2262-ХІІ) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).
Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Як було встановлено судом першої інстанції, на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби розмір його грошового забезпечення включав додаткову грошову винагороду, яка становила 60 % цього забезпечення.
Наведене свідчить про те, що відповідачі при визначенні ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років неправомірно не включили до складу його грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, яку він отримував у період служби.
Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.10.2015 № 559/3342/14-а, який та відповідно до вимог статті 244-2 КАС враховується судом при розгляді цієї справи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційні скарги Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 14.06.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.