Справа № 809/1677/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 р. Справа № 876/10344/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ПрАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до ПрАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення заборгованості в сумі 329165,99 грн, -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську 29.05.2014року звернулося в суд з позовною заявою до ПрАТ "Івано-Франківського локомотиворемонтного заводу" про стягнення заборгованості в сумі 329165,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі є суб'єктом підприємницької діяльності, на якого згідно із законодавством України покладено обов'язок утримувати та сплачувати податки, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також інші обов'язкові платежі до бюджетів та державних цільових фондів. Однак, станом на момент подання позивачем позову до суду, у відповідача наявна заборгованість перед бюджетом Пенсійного фонду України в сумі 329165,99 грн.

Оскаржуваною постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року задоволено позов частково.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що відповідачем було здійснену часткову оплату, а саме згідно платіжних доручень № 807 та № 829, які містяться в матеріалах справи, Відповідачем здійснено відшкодування пільгових пенсій за спірний період в сумі 170160,15 грн., про що зазначено в призначенні платежу в даних платіжних документах. З даних платіжних документів чітко вбачається за, який саме період здійснена оплата.

Крім того, суд першої інстанції погодився з доводами представника позивача, що вказані суми незалежно від призначення платежу враховуються в порядку черговості. Проте з такими висновками теж не можна погодитись, оскільки до матеріалів справи відповідачем додані ухвали судів та позовні заяви позивача по інших справах, з яких вбачається, що за попередні періоди також існує спір, а тому дана заборгованість є неузгоджена. Отже, суд з урахуваннях вищезазначеного та на підставі доданих доказів, повинен був врахувати платіжні доручення № 807 та № 829 про відшкодування пільгових пенсій за спірний період в сумі 170160,15 грн. та в цій частині відмовити в позові.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з матеріалів справи, у відповідача наявна заборгованість в сумі 245 563,64 грн., фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 1 та списку № 2 за період з 01.12.2013 року по 01.03.2014 року в зв'язку з чим виникла заборгованість до бюджету Пенсійного фонду. Отже, відповідач в порушення вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" несвоєчасно сплачував до Пенсійного фонду суми страхових внесків, в зв'язку з чим позивачем правомірно на підставі статті 106 даного Закону застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції та донараховано пеню згідно вищезазначених рішень. Таким чином, заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську становить 245 563,64 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачем на момент розгляду справи не подано доказів сплати вищезазначеної заборгованості та не спростовано дану заборгованість, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, а сума в розмірі 245 563,64 грн. стягненню в судовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

В судовому засіданні відповідач заявив клопотання про зупинення провадження в даній справі. Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа № 809/2796/14 за позов ПрАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" до Управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську щодо направлення повідомлення від 16.12.2013 року за номерів 842/04 про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, місячний розмір відшкодування по якому починаючи з 01.12.2013 року складає за списком №1- 60175,54 грн. за списком №2- 23328,03 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2014 року провадження у даній справі зупинено до вирішення спору та набрання законної сили у справі рішення №809/2796/14 за позовом ПрАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" до Управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську щодо направлення повідомлення від 16.12.2013 року за номерів 842/04 про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, місячний розмір відшкодування по якому починаючи з 01.12.2013 року складає за списком №1- 60175,54 грн. за списком №2 -23328,03 грн. Таким чином після зупинення провадження в даній справі в частині заборгованості починаючи з 01.12.2013 року, яка складає за списком №1 - 60175,54 грн. за списком №2 - 23328,03 грн., на вирішення суду залишились позовні вимоги в частині стягнення в сумі 245 563,64 грн.

Судом встановлено, що відповідач по справі зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та у відповідності до частини 3 статті 15 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частина 2 статті 17 Закону встановлює обов'язки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 2 статті 20 даного Закону передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У статті 18 Закону встановлено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно пункту 2 частини 9 статті 106 Закону за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003.

Згідно із пунктом 6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача наявна заборгованість в сумі 245 563,64 грн., фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 та списку №2 за період з 01.12.2013 року по 01.03.2014 року в зв'язку з чим виникла заборгованість до бюджету Пенсійного фонду. Отже, відповідач в порушення вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" несвоєчасно сплачував до Пенсійного фонду суми страхових внесків, в зв'язку з чим позивачем правомірно на підставі статті 106 даного Закону застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції та донараховано пеню згідно вищезазначених рішень. Таким чином, заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську становить 245 563,64 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачем на момент розгляду справи не подано доказів сплати вищезазначеної заборгованості та не спростовано дану заборгованість, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, а сума в розмірі 245 563,64 грн. стягненню в судовому порядку.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ПрАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" залишити без задоволення.

постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року у справі № 809/1677/14 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_1