Справа № 357/2504/16-а
Суддя: Жарікова О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2504/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області, третя особа: Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він являється інвалідом 2 групи, його захворювання пов'язане з Чорнобильською катастрофою, категорія 1. Позивач перебуває на обліку в УПФУ м. Біла Церква Київської області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з наведеним у позивача виникло право на пенсію по інвалідності. До складу пенсії повинні входити обов'язкові нарахування: державна пенсія, обчислення якої має відбуватися, як це передбачено нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року; додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, як це передбачено нормами ст.50 Закону. Нарахування та виплату пенсії здійснює УПФУ в м. Біла Церква Київської області. 29.10.2015 року позивач звернувся до УПФУ в м. Біла Церква з листом, де зазначив, що розмір призначеної йому пенсії до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку не включається, відповідно до ст.165.1.3 Податкового Кодексу України. А також, що з 01.01.2015 року з його пенсії утримується податок на доходи фізичних осіб у розмірі 15% з суми, що перевищує 3564,00 грн. та військовий збір у розмірі 1,5 % з суми, що перевищує 3564,00 грн.. Позивач просив УПФУ в м. Біла Церква прийняти заходи щодо усунення порушень його конституційних прав та видати розпорядження про перерахунок його пенсії без утримання сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з 01.01.2015 року. А також, виплатити суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які були утримані з розміру його пенсії, що перевищує 3564,00 грн. з 01.01.2015 року. Ще позивач просив УПФУ в м. Біла Церква надати інформацію про розмір його пенсії із зазначенням всіх складових, починаючи з 01.01.2015 року по теперішній час, на що, 27.11.2015 року позивач отримав відповідь за № 696/Г-01, яка по суті не відповіла на його питання. Враховуючи зазначене, позивач просив суд визнати неправомірними дії щодо утримання УПФУ в м. Біла Церква Київської області з 01.01.2015 року сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, з розміру пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як компенсацію за пошкодження здоров'я або втрату працездатності; зобов'язати УПФУ в м. Біла Церква видати розпорядження про перерахунок пенсії без утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з 01.01.2015 року; стягнути з УПФУ в м. Біла Церква суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які були утримані з пенсії з 01.01.2015 року.

Ухвалою судді від 25.02.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 30.07.2015 року залишено без розгляду, та відмовлено у відкритті провадження щодо позовної вимоги про стягнення з УПФУ в м. Біла Церква суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які були утримані з пенсії позивача з 01.01.2015 року, а, також, відкрито провадження у справі за період з 01.08.2015 року.

Ухвалою суду від 31.03.2016 року за клопотанням представника відповідача до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, позивач подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в відкритому судовому засіданні позов не визнала, вважає, що позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає. Крім того, в матеріалах справи містяться письмово викладені заперечення проти позову, в яких відповідач мотивує свою позицію тим, що відповідно до п.п.18.1 та 18.2 Податкового кодексу України, УПФУ у м.Біла Церква є податковим агентом, на якого цим кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Представник третьої особи до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи, його захворювання пов'язане з Чорнобильською катастрофою, категорія 1, що підтверджується копією посвідчення, серії А № 440881.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ м. Біла Церква Київської області та отримує пенсію по 2-й групі інвалідності, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується копією пенсійного посвідчення, серії ААА № 645735. В зв'язку з наведеним, у позивача виникло право на пенсію по інвалідності. Той факт, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи підтверджується копією посвідчення, НОМЕР_1. Нарахування та виплату пенсії позивачу здійснює УПФУ в м. Біла Церква Київської області. Як встановлено судом, розмір нарахованої пенсії позивачу становить 5 410 грн.54 коп., що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, у зв'язку з чим, із пенсії позивача було правомірно утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 15% та військовий збір у розмірі 1, 5% з 01.01.2015 року.

Згідно копії відповіді УПФУ у м. Біла Церква № 696/Г-01 від 27.11.2015 року позивачу для вирішення питання про утримання сум податку з його пенсії рекомендовано звернутись до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. В даній відповіді зазначено, що з січня 2015 року розмір отриманої позивачем пенсії зменшився після внесення змін до Податкового кодексу України, якими передбачено оподаткування суми пенсій та зазначено що УПФУ у місті Білій Церкві не є спеціальним органом державної влади, що здійснює адміністрування податку до Державного бюджету України, а є податковим агентом, виконує покладені на нього обов'язки відповідно до ПК України.

Вирішуючи по суті даний спір суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана ВР України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як правильно вказує відповідач у своїх запереченнях проти позову, УПФУ у м. Біла Церква є податковим агентом, на підставі п.18.1 та 18.2 ПК України, що передбачає покладення на нього обов'язку з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються платнику, та перерахунок податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника.

Суд звертає увагу, що УПФУ у м. Біла Церква, здійснюючи функції податкового агента, зобов'язано неухильно виконувати приписи Податкового кодексу України під час утримання податків з сум пенсій.

Так, відповідно до приписів Конституції України, Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, в основному законі Держава України проголосила соціальний напрям своєї діяльності, зокрема і в діяльності органів державної влади.

Відповідно до приписів ст.168 ПК України, розрахунок податкових зобов'язань з оподаткованого доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом.

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо утримання сум податку з пенсії позивача, УПФУ у м. Біла Церква зазначає, що починаючи з 01.01.2015 року УПФУ у м.Біла Церква було зобов'язане утримувати податки на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків, якщо розмір пенсії перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, та 20 відсотків, якщо розмір пенсії перевищує десятикратний розмір заробітної плати, у частині такого перевищення. Пенсія ОСОБА_1 перевищує розмір трьох мінімальних заробітних плат, що не заперечується сторонами та підтверджується копіями розпоряджень УПФУ у м. Біла Церква. В запереченнях на позовну заяву відповідачем зазначається, що з 01.09.2015 року Законом України від 17.07.2015 року № 653-VІІІ «Про внесення змін до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсії інвалідів війни та деяких інших категорій» доповнено пп.164.2.19 п.164.1 ст.164 ПК України нормою, відповідно до якої положення цього підпункту не застосовуються до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Законодавець у ст. 165 ПК України визначив доходи, які не включають до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, зокрема за ст.165 п.1 п.3 ПК України, до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включається сума відшкодування платнику податку розміру шкоди, заподіяної йому внаслідок Чорнобильської катастрофи, у порядку та сумах, визначених законом.

Суд наголошує, що норма п.п.3 п.1 ст.165 ПК України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року, не змінювалась та була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 групи, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і тому з огляду на приписи ст.165 п.1п.п.3 ПК України, відповідач повинен був утримувати суми податку з пенсії позивача. В даному випадку питання стосується утримання податку саме з пенсії, а не компенсації чи пільг, які встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Утримання податку з доходів фізичних осіб з пенсії прямо передбачено вищенаведеними нормами Податкового кодексу, виключень щодо виду пенсії закон не містить, та з видом пенсії справляння податку не пов'язує. Дані норми неконституційними не визнані, є діючими. Відповідно в даному випадку п.165.1.3 ст.165 Податкового кодексу України не може бути застосований.

Щодо відрахування з пенсії позивача військового збору, суд вказує на те, що відповідно до п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Відповідно до пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування.

Згідно зі статтею 8 ПКУ, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, До загальнодержавних податків (ст. 9 Податкового кодексу) належить податок на доходи фізичних осіб.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ст.18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Отже, УПФУ у місті Білій Церкві згідно з п.п.18.1 та 18.2 цього Кодексу є податковим агентом, на якого покладено вказані вище функції.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 162.1 статті 163 ПК України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Положеннями ст.164 цього Кодексу передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 Кодексу визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та цивільно - правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

При цьому, з 01.01.2015 року, згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмірі 1218 гривень на місяць.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету визначено ст.168 ПК України.

Згідно з п. 168.3 вказаної статті, розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого з джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем) органами Пенсійного фонду України.

Отже, починаючи з 01.01.2015, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3 654,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1 218,00 грн. х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Ст. 64 Бюджетного кодексу України (із змінами та доповненнями) передбачено, що податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Згідно з Законом України від 31.07.2014 року № 1621-УІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» та Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» тимчасово, до набрання чинності рішення Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного статтею 163 цього Кодексу.

З 01.01.2015 року, органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії.

Оскільки вказані вище положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року, і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, то УПФУ у місті Білій Церкві діяло в межах повноважень та у спосіб передбаченим чинним законодавством України.

Як встановлено судом, розмір нарахованої пенсії позивача становить 5 410 грн.54 коп., що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, у зв'язку з чим, із пенсії позивача було правомірно утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 15% та військовий збір у розмірі 1, 5% з 01.01.2015 року.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.02.2016 року у справі № К/800/49322/15.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на п.п.165.1.3 пункту 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, згідно положень якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: в тому числі сума відшкодування платнику податку розміру шкоди, заподіяної йому внаслідок Чорнобильської катастрофи, у порядку та сумах, визначених законом.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсацією за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату годувальника є одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення, яка виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Нормами вказаного Закону ні державну пенсію, ні додаткову пенсію, не визначено як компенсацію шкоди, заподіяної здоров'ю, яка не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Крім того, з 01.09.2015 року Законом України від 17.07.2015 року № 653- VIII «Про внесення змін до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб» доповнено п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст.164 цього Кодексу нормою, за якою положення цього підпункту не застосовуються до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач користується пільгами, встановленими для ветеранів війни - інвалідів війни, що вбачається з копії посвідчення серії Є № 062966, яке було надано відповідачем до заперечення, а тому відповідно з 01.09.2015 року з його пенсії не проводиться утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору у вказаних вище розмірах, про що свідчить копія розпорядження УПФУ у місті Білій Церкві від 01.09.2015 року, яка надана як позивачем так і відповідачем до суду і міститься в матеріалах справи. А відтак вимоги адміністративного позову не відповідають фактичним обставинам даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинність Закону в часі регламентується нормами ст. 152 Конституції України, а саме: «Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність».

Ч. 1 ст. 8 основного Закону передбачає, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Як передбачено ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено і вище в постанові вказано на те, що відповідні зміни до Податкового кодексу України було внесено законами, положення яких по даний час неконституційними не визнавались є чинними, а тому в аспекті положень ст. 19 Конституції України, є обов'язковими для врахування управлінням Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві з метою реалізації наданих державою повноважень в частині обчислення пенсійних виплат. Крім того УПФУ у місті Білій Церкві надано підтверджуючі документи відповідно до яких, починаючи з 01.09.2015, оподаткування пенсії ОСОБА_1 не проводиться.

А тому УПФУ у місті Білій Церкві, як державний орган, діяло в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у період з 01.01.2015 року по 30.07.2015 року залишено без розгляду за ухвалою суду від 25.02.2016 року. Вказана ухвала не оскражувалась і набрала законної сили.

Досліджені судом докази у їх сукупності не дають правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у період з 01.08.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи подані сторонами докази кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано належні докази в розумінні ст.70 КАС України, а відповідач УПФУ у м.Біла Церква свій обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення виконав, законність утримання сум податку з пенсії ОСОБА_1 підтвердив.

За викладених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ст. 94 КАС України, суд вважає за можливе компенсувати судові витрати за рахунок Держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 19, 55, 124 Конституції України, ПК України, ст.ст. 6, 9, 17, 99, 160-163, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області, третя особа: Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,- відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Жарікова