Справа № 815/2169/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2169/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» до Одеської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд зобовязати Одеську митницю ДФС скласти висновок про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету суми 16913, 16 грн. відповідно до судового рішення у справі №815/4436/15, що набрало законної сили; зобовязати Одеську митницю ДФС скласти висновок про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету суми 175216, 57 грн. відповідно до судового рішення у справі № 815/4495/15, що набрало законної сили; зобовязати Одеську митницю ДФС подати до Головного управління ДКСУ в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновки про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету 16913, 16 грн. та 175216, 57 грн., загалом 192129, 73 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що постановами Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року та від 22.10.2015 року, залишеними без змін ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року скасовані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00041 від 14.07.2015 року, № 500060006/2015/005507 від 24.07.2015 року та рішення про коригування митної вартості № 500060006/2015/000019/1 від 14.07.2015 року, № 500060006/2015/000020/1 від 24.07.2015 року, відповідно. Рішення набрали законної сили. Позивач зазначає, що за цими рішеннями Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів, які у наступному були скасовані, ТОВ «Таламус ЛТД» було вимушене сплатити в якості фінансової гарантії у вигляді грошової застави відповідно суми 16913, 16 грн. та 175216, 67 грн.

Також представник позивача вказує, що ТОВ «Таламус ЛТД» надало до Одеської митниці заяву від 10.03.2016 року № 2016/82 у відповідь на яку отримало лист № 1031/10/15-70-25-01 від 25.03.2016 року. В зазначеному листі Одеська митниця повідомила щодо порядку та процедури повернення надміру сплачених коштів з посиланням на окремі статті МК України, на Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно, сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, а також сповіщає про відсутність відповіді з ДФС України на запит щодо «єдиного підходу при розгляді заяв платників податків». Такі дії відповідача на думку позивача свідчать про небажання Одеської митниці у визначені Податковим та Митним кодексами України строки вчинити дії з повернення грошових зобовязань, які були надміру сплачені ТОВ «Таламус ЛТД» в якості гарантії.

Разом з тим, представник позивача зазначає, що на час звернення до суду з позовною заявою, Одеська митниця в порушення строків, визначених п. 43.5 ст. 43 Митного кодексу України, не розглянула заяву ТОВ «Таламус ЛТД» від 10.03.2016 року №2016/82, не підготувала висновки про повернення зазначених у заяві надміру сплачених грошових зобовязань та не подала висновки до виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, чим перешкоджає поновленню майнових прав ТОВ «Таламус ЛТД».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, Одеської митниці Державної фіскальної служби, заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях, також зазначив, що у відповідь на заяву TOB "Таламус ЛТД" від 10.03.2016 року №2016/82 про повернення надмірно сплачених до бюджету митних платежів Одеська митниця ДФС листом від 25.03.2016 № 1031/10/15-70-25-01 повідомила заявника про те, що висновок про наявність та розміри надмірно сплачених до бюджету платником податків сум митних платежів може бути зроблений за результатами перевірки правильності визначення митної вартості товару. У разі скасування судовими органами рішення митниці про коригування митної вартості товарів висновок про наявність надмірної сплати до бюджету податків та про розмір надмірно сплаченої платником податків суми має бути зроблений після прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості товарів, за наслідками невиїзної документальної перевірки.

Також представник відповідача зазначив, що відповідно до пункту 8 Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Згідно з пунктом 15 цього Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Наявна у митниць ДФС інформаційна система - Автоматизована система митного оформлення "Інспектор" не передбачає облік сум помилково та/або надміру сплачених до держбюджету сум митних платежів, у зв'язку з чим листом від 23.03.2016 №469/15-70-25-01 Одеська митниця ДФС звернулась до Державної фіскальної служби України за роз'ясненням стосовно застосування пунктів 8, 15 вищезазначеного Порядку № 1146 під час розгляду заяв платників податків про повернення з Державного бюджету України сум надміру сплачених митних платежів, у т.ч. внаслідок скасування адміністративними судами рішень про коригування митної вартості товарів.

Крім того, представник Одеської митниці ДФС зазначав, що позивач просив повернути надмірно сплачені до Державного бюджету України кошти на рахунок платника, відкритий в митниці для забезпечення сплати наступних митних платежів. При цьому, пунктом 43.4 статті 43 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI встановлено, що у разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Таким чином, представник відповідача вважає, що Одеська митниця ДФС під час розгляду заяви TOB "Таламус ЛТД" від 10.03.2016 № 2016/82 про повернення надміру сплачених митних платежів та надання відповіді на неї листом від 25.03.2016 № 1031/10/15-70-25-01, діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову TOB "Таламус ЛТД".

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 14.07.2015 року Одеською митницею ДФС було прийнято рішення №500060006/2015/00041 про відмову ТОВ «Таламус ЛТД» у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією №500060006/2015/005099 та рішення про коригування митної вартості № 500060006/2015/000019/1, за яким позивач сплатив в якості фінансової гарантії у вигляді грошової застави 175 216, 57 грн.

24.07.2015 року Одеською митницею ДФС було прийнято рішення №500060006/2015/00044 про відмову ТОВ «Таламус ЛТД» у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією №500060006/2015/005507 та рішення про коригування митної вартості № 500060006/2015/000020/1, за яким позивач сплатив в якості фінансової гарантії у вигляді грошової застави 16913,16 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.02.2016 року по справі №815/4495/15 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД (, адреса: 65098, м. Одеса, Застава-2, вул. Привозна, 1) до Одеської митниці Державної фіскальної служби, головного інспектора Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_1 про скасування рішення Одеської митниці, прийняте головним інспектором Кікот Валерієм Антоновичем, про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією № 500060006/2015/005099 від 14.07.2015 року, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00041 від 14.07.2015 року, скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000019/1 від 14.07.2015 року, зобовязання Одеської митниці ДФС повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію у розмірі 175 216 грн. 57 коп. задоволений частково. Скасовані рішення Одеської митниці ДФС № 500060006/2015/00041 від 14.07.2015 року про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією № 500060006/2015/005099 від 14.07.2015 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000019/1 від 14.07.2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 23.02.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД () до Одеської митниці ДФС, інспектора Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 про скасування рішення Одеської митниці ДФС, прийнятого державним інспектором Ковальчук Михайлом Васильовичем про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією № 500060006/2015/005507 від 24.07.2015 року, зазначеного у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00044 від 24.07.2015 року, скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000020/1 від 24.07.2015 року, зобовязання Одеської митниці ДФС повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію у розмірі 16 913 грн. 16 коп. задоволений частково. Скасовані рішення Одеської митниці ДФС про відмову у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00044 від 24.07.2015 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000020/1 від 24.07.2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10 березня 2016 року ТОВ «Таламус ЛТД» звернувся до Одеської митниці ДФС з заявою (вих. № 2016/82), в якій просив вчинити дії з підготовки висновків про повернення 16913, 16 грн. та 175126, 57 грн., сплачених надмірно в якості фінансової гарантії, та подання їх на виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідно до процедури, передбаченої Порядком, затвердженим наказом №618 від 20.07.2007 року Держмитслужби України, з врахуванням позиції ДФС України, викладеної у листах за №2321/6/99-99-19-04-02-15 від 26.08.2014 року та за № 7975/6/99-99-25-03-02-15 від 03.12.2014 року.

У відповідь на заяву від 10.03.2016 року вих. № 2016/82, Одеською митницею ДФС листом від 25.03.2016 року № 1031/10/15-70-25-01 повідомлено позивача про те, що скасування судом рішення про коригування митної вартості товарів свідчить про нечинність такого рішення з моменту його прийняття. При цьому, процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною. Завершення такої процедури має бути здійснено з урахуванням рішення суду, а висновок про наявність надмірної сплати до бюджету податків та про їх розмір зроблено за результатами та в залежності від висновків про митну вартість товарів. Такий висновок може бути зроблений шляхом проведення процедур та застосування форм контролю, передбачених Митним кодексом України.

Також в листі зазначено, що з урахуванням положень пункту 4 частини 5 статті 54 Митного кодексу України (далі - Кодекс) перевірку правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску можливо здійснити в порядку, визначеному статтями 345- 354 Кодексу. Пунктом 1 частини 3 статті 345 Кодексу визначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Відповідно до частини 14 статті 354 Кодексу рішення щодо правильності визначення заявленої у митній декларації митної вартості товарів окремими документами не оформлюється, а зазначається в акті про результати перевірки. Якщо в акті про результати перевірки буде визначено іншу митну вартість товарів, щодо яких проведено митне оформлення, і як наслідок, зафіксовано переплату митних платежів, зазначене слугуватиме підставою для подачі підприємством заяви та подальшої підготовки митницею відповідного висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні орган, у порядку, визначеному наказом Держмитслужби України від 20.07.2007 № 618 «Про затвердження Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами».

Крім того, з 22.01.2016 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, яким затверджений Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі - Порядок № 1146).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Також в листі вказано, що заявник просить повернути надмірно сплачені до держбюджету кошти на рахунок платника, відкритий в митниці, для забезпечення сплати наступних митних платежів. При цьому пунктом 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що у разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. (а. с. 12-13).

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відносяться, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення. ( п. 1 ст. 7 МК України).

Відповідно до п. 23, 24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 3 ст.54 МКУ встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 7 ст.55 МКУ у випадку незгоди декларанта з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частинами 8-10 ст.55 МКУ протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у ч.9 цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Таким чином, ст.55 МКУ встановлює можливість випуску товару під фінансові гарантії, строк дії яких не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Зазначений строк наданий декларанту для надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Стаття 55 МКУ також регламентує повноваження органу доходів і зборів щодо розгляду додаткових документів та відповідно наслідки, які стосуються фінансових гарантій (випадки їх повернення або зарахування до бюджету).

Крім того, статтею 55 МКУ встановлено, що рішення про корегування митної вартості товару повинно містити відомості щодо права декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. При цьому стаття 55 МКУ не визначає наслідків щодо сплачених фінансових гарантій у разі звернення декларанта до суду. Тобто у даному випадку сплачені фінансові гарантії по спливу 90 календарних днів з дня випуску товарів у вільний обіг зараховуються до бюджет.

Оскільки ТОВ «Таламус ЛТД», не було надано додаткових документів, сплачені ним фінансові гарантії по спливу встановленого строку були реалізовані у встановленому порядку, тобто зараховані до бюджету як сплачені митні платежі.

Главою 43 МКУ регламентовано справляння митних платежів, а ст. 301 цієї глави питання щодо повернення помилково та/ або надміру сплачених митних платежів.

Частиною 1 ст.301 МКУ визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Згідно з ч.3 ст.301 МКУ помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пп.14.1.182 п.14.1 ст.14 ПК України помилково сплачені грошові зобовязання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Відповідно до пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

З урахуванням визначеного Податковим Кодексом України поняття надміру сплаченого грошового зобов'язання, суд вважає, що на час зарахування до бюджету сплачених позивачем сум фінансових гарантій відповідно до рішення про корегування митної вартості товарів у розмірі 16913,16 гривень та 175 216, 57 гривень, зазначені суми коштів не мали статусу надмірно сплачених грошових зобов'язань, оскільки на певну дату були зараховані до бюджету кошти не понад нараховані грошові зобовязання, а кошти відповідно до нарахованих сум грошових зобовязань. Під час зарахування до бюджету вказаних грошових зобовязань рішення суду від 05.10.2015 року по справі № 815/4495/15 та від 22.10.2015 року по справі № 815/4436/16 не набрали законної сили.

Зазначені рішення суду, якими визнані незаконними та скасовані рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.07.2015 року № 500060006/2015/000019/1 та від 24.07.2015 року № 500060006/2015/000020/1, набрали законної сили 23.02.2016 року.

Відповідно рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.07.2015 року № 500060006/2015/000019/1 та від 24.07.2015 року № 500060006/2015/000020/1 втратили свою чинність з моменту їх прийняття.

Таким чином, враховуючи повноваження митного органу (орган доходів і зборів) щодо здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, процедура такого контролю після набрання законної сили рішення суду, залишилась незавершеною, оскільки саме орган доходів і зборів відповідно до ч.3 ст.54 МКУ за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до постанов Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року та 22.10.2015 року та наданих сторонами документів у відповідності до рішень Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 14.07.2015 року № 500060006/2015/000019/1 та від 24.07.2015 року № 500060006/2015/000020/1 TOB Таламус Лтд товар позивача був випущений у вільний обіг по митним деклараціям з урахуванням коригування його ціни та визначення його ціни за шостим резервним методом визначення митної вартості товару. Грошові зобовязання зараховані до бюджету виходячи з митної вартості товару, визначеною за резервним методом визначення митної вартості товару.

При таких обставинах, суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що після набрання законної сили рішень суду від 05.10.2015 року та 22.10.2015 року, автоматично визнається митна вартість заявлена декларантом. Виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості мають митні органи.

Суд вважає, що є обґрунтованими доводи відповідача стосовно того, що скасування рішеннями суду рішень Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.07.2015 року № 500060006/2015/000019/1 та від 24.07.2015 року № 500060006/2015/000020/1, карток відмови у митному оформленні товарів, свідчить про незавершеність процедури митного контролю щодо методу визначення митної вартості товару після набрання законної сили рішення суду. Тільки після завершення процедури митного контролю щодо методу визначення митної вартості товару після набрання законної сили рішення суду, що є виключною компетенцією органів доходів та зборів, та занесення за результатами завершення цього контролю у відповідні облікові картки позивача даних по сплаті грошових зобовязань (нарахованих, сплачених, необхідних для сплати, надміру сплачені), виникнуть підстави у разі їх наявності для застосування Порядку №618, який відповідно до його п.2 розділу І визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Згідно з п.3, п.4 вказаного Порядку при надходженні заяви про повернення надміру сплачених платежів керівник (заступник керівника) митного органу розглядає заяву, зареєстровану в загальному відділі митного органу (далі - Загальний відділ), і дає доручення керівнику (заступнику керівника) відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) щодо подальшого розгляду заяви.

Відділ упродовж 10 днів: перевіряє наявність коштів на відповідному рахунку шляхом вивчення відповідності заявлених до повернення платником податків сум коштів наявним даним у Картці - особовому рахунку платника податків, форма якої наведена в додатку 1 до Порядку обліку (далі - Картка - особовий рахунок платника податків); складає акт про звірення залишків сум коштів передоплати на відповідному рахунку митного органу (далі - Акт звірення) за формою, наведеною в додатку 12 до Порядку обліку; готує висновок про повернення платнику податків коштів передоплати, що обліковуються на відповідному рахунку митного органу (далі - Висновок про повернення коштів передоплати), за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.

Уточнюючою обставиною є тільки те, що на даний час діють інтегровані картки платника відповідно до Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення, затвердженого наказом Міндоходів України №765 від 05.12.2015 року. Згідно цього Порядку інтегрована картка платника - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Пунктом 11 розділу І Порядку визначено, що за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Враховуючи виключну компетенцію органів доходів та зборів в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, процедура митного оформлення товарів позивача з урахуванням рішень Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року та від 22.10.2015 року, а також з урахуванням того, що товар був випущений у вільний обіг, може бути завершена лише шляхом здійснення такого контролю за допомогою форм встановлених МКУ, які визначені ст. 336 МКУ.

Серед встановлених законом форм митного контролю такими, що можуть бути застосовані після випуску товару у вільний обіг є: проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (п.7); направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів (п.8).

В той же час ст.ст. 346, 351 МКУ чітко визначені підстави для проведення позапланових виїзних та невиїзних перевірок, жодна з яких не свідчить про можливість здійснення такої перевірки при обставинах, які виникають після скасування судами рішень митного органу про скасування рішення про корегування митної вартості товару, випуску його у вільний обіг під фінансові гарантії та зарахування цих гарантій по спливу 90-денного строку (90 календарних днів з дня випуску товарів) до Державного бюджету України.

Зокрема п.п.17.1.8 п.71.1 ст.17 ПКУ передбачає, що платник податків має право вимагати від контролюючих органів проведення перевірки відомостей та фактів, що можуть свідчити на користь платника податків.

Суд вважає, що наявні всі підстави для застосування у даному випадку цієї норми ПКУ з урахуванням положень законодавства щодо аналогії закону та аналогії права, виходячи з того, що вказана перевірка митного оформлення товару за конкретними митними деклараціями з урахуванням рішень суду від 05.10.2015 року та 22.10.2015 року є дійсно перевіркою відомостей та фактів, що можуть свідчити на користь платника податків.

Крім того, відповідно до ст.352 МКУ, ст.83 ПКУ під час проведення перевірок можуть бути використані судові рішення. Згідно з ч.1,2 ст.353 МКУ забороняється витребування документів від посадових осіб підприємства будь-якими посадовими особами органу доходів і зборів у випадках, не передбачених цим Кодексом. Підприємство, що перевіряється, зобов'язане не пізніше першого робочого дня, наступного за днем початку документальної перевірки, надати у повному обсязі посадовим особам органу доходів і зборів, які проводять перевірку, всі документи, у тому числі в електронній формі, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним, можуть мати відношення до переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі до ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території. Тобто предметом такої перевірки можуть бути лише митні декларації та документи надані до них, за якими скасовані картки відмови у митному оформленні та рішення про корегування митної вартості товарів.

Частиною 14 ст.354 МКУ визначено, що в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Разом з тим, суд враховує правову позицію Верховного Суду України щодо подібних правовідносин, яка є обовязковою для судів відповідно до ст.244-2 КАС України, викладеної в постанові від 15.04.2014 року по справі №21-29а14, постанові від 25.11.2014 року по справі 21-338а14.

Так в зазначених постановах Верховного Суду України вказано, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митним органом, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається митні органи. Основним для позивача у даній правовій позиції наявне посилання на те, що він звернувся з заявою та відповідач у визначений законом строк повинен був прийняти висновок. Проте у цій правовій позиції зазначені також підстави для прийняття такого висновку з застосуванням Порядку повернення та Порядку взаємодії, а саме прийняття митним органом рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом.

У даному випадку суд вважає, що рішення органу доходів та зборів про застосування митної вартості, заявленої декларантом, це не конкретний вид документу (саме рішення), а дія та/або рішення викладене у будь - якому документі органу доходів та зборів, який буде підтверджувати митне оформлення товару за митною вартістю товару, заявленою декларантом, що відповідно буде свідчити при зарахуванні фінансової гарантії до державного бюджету про наявність надміру сплачених грошових зобовязань.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ТОВ «Таламус ЛТД» є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, позивачу сплачений судовий збір не присуджується.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» до Одеської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про зобовязання Одеську митницю ДФС скласти висновок про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету суми 16 913, 16 грн. відповідно до судового рішення у справі № 815/4436/15, що набрало законної сили; зобовязання Одеську митницю ДФС скласти висновок про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету суми 175216, 57 грн. відповідно до судового рішення № 815/4495/15, що набрали законної сили; зобовязання Одеську митницю ДФС подати до Головного управління ДКСУ в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновки про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету 16913, 16 грн. та 175216, 57 грн., загалом 192129,73 грн. в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 14 червня 2016 року.

Суддя О.А. Левчук

Відмовити в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» до Одеської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про зобовязання Одеську митницю ДФС скласти висновок про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету суми 16 913, 16 грн. відповідно до судового рішення у справі № 815/4436/15, що набрало законної сили; зобовязання Одеську митницю ДФС скласти висновок про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету суми 175216, 57 грн. відповідно до судового рішення № 815/4495/15, що набрали законної сили; зобовязання Одеську митницю ДФС подати до Головного управління ДКСУ в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновки про повернення ТОВ «Таламус ЛТД» з державного бюджету 16913, 16 грн. та 175216, 57 грн., загалом 192129,73 грн. в повному обсязі.

14 червня 2016 року.