Справа № 820/1846/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"08" червня 2016 р. № 820/1846/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСОЛВ"
до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ресолв звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з адміністративним позовом , у якому з урахуванням зменшення позовних вимог просить суд:

1. визнати неправомірними дії ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області щодо неприйняття до реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкової накладної ПН № 2 від 29.02.2016 року;

2. зобов'язати ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкової накладної ПН № 2 від 29.02.2016 року;

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що між позивачем та відповідачем на виконання Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронний цифровий підпис, постанов КМУ від 26.05.2004 року №680 Про затвердження Порядку затвердження наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу, від 28.10.2004 року №1452 Про затвердження Порядку застосування електронного цифрового підпису органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями державної форми власності, Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за №320/15011, укладено Договір про визнання електронних документів. На підставі укладання Договору відповідачем забезпечувався прийом та реєстрації податкової звітності позивача, проте відповідачем в односторонньому порядку припинено Договір про визнання електронних документів, внаслідок недотримання підприємством вимог розділу 6 п.4 Порядку підготовки та подання податкової звітності в електронному вигляді, затвердженого наказом ДПА України від 10.04.2008 року № 233.

Позивач з діями відповідача з неприйняття податкової накладної та розірвання договору про визнання електронних документів не погоджується, вважає зазначені дії відповідача незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству України.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи на поштовому повідомленні 884, проте в судове засідання свого представника не направив. Розглянувши відомості про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, заслухавши думку представника позивача про можливість подальшого розгляду справи, суд, враховуючи положення ст.ст.35,128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника субєкта владних повноважень, який належним чином повідомлений про слухання справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивачем на виконання приписів абз.2 п.49.4 ст. 49 Податкового кодексу України, наказу ДПА України від 10.04.2008р. №233, 19.09.2014 року укладено з ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області договір про визнання електронних документів № 180520151 від 18.05.2015 року ( а.с. 9-11).

Відповідно до п.1 розділу 1 Договору, його предметом є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно квитанції №2 відповідачем прийнято вказаний договір про визнання електронних документів, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.12).

Згідно умов Договору, позивач зобов'язаний надсилати до органу ДФС податкові документи в електронному вигляді з дотриманням встановленого порядку (п.1.1 розд.3), а ДФС зобов'язується забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді у терміни, визначені законодавством для податкових документів у паперовому вигляді та їх компютерну обробку (п.3.1 розд. 3).

Вказаним договором передбачено умови його розірвання в односторонньому порядку. Так п.4 розділу 6 містить в собі посилання, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником нових посилених сертифікатів відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни місця реєстрації платника. Інших підстав для розірвання в односторонньому порядку приписи Договору не містять.

Центром сертифікації ключів позивачу сформовані та видані посилені сертифікати підписувача ЕЦП із строком чинності з 12.05.2015 р. по 12.05.2016 р. (а.с. 11), отже, посилені сертифікати підписувача ЕЦП за Договором чинні по 12.05.2016 року.

13.03.2016 року відповідачем подано на реєстрацію податкову накладну з податку на додану вартість №2 від 29.02.2016 року в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису, проте вказана декларація відповідачем не прийнята з підстав - «можливо розірвано договір».

На звернення позивача від 30.03.2016 року № 5 контролюючим органом надано лист-відповідь від 06.04.2016 року № 914/10/20-34-02-01-18, яким повідомлено про розірвання договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку, відповідно до р.6 п.4 Договору, внаслідок встановлення працівниками податкового органу незнаходження підприємства за податковою адресою. а.с.28

Перевіряючи оскаржувані дії відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абз. 2 п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що податкова накладна № 2 від 29.02.2016 року, виписана на імя ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», містить усі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України розроблено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246, який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість-продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі.

Відповідно до п. 9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

З наведених вище положень вбачається, що податковим органом може бути відмовлено в прийнятті податкової накладної для реєстрації в ЄР податкових накладних у випадку, якщо в такій накладній допущено помилку, а саме її сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.10 ст. 201 ПК України та/або п. 192.1 ст. 192 ПК України, зокрема, якщо в ній не зазначено адресу місцезнаходження юридичної особи-продавця чи така адреса не відповідає зареєстрованій адресі юридичної особи .

Проте, із дослідженого в судовому засіданні листа відповідача від 06.04.2016 року № 914/10/20-34-02-01-18, встановлено, що підставою неприйняття накладної стало розірвання договору в односторонньому порядку внаслідок незнаходження підприємства за податковою адресою.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач зареєстровано як юридична особа, місцезнаходження якої є місто Харків, вул. Блюхера,50-А, така ж адреса вказана і в податковій накладній.

Судовим розглядом встановлено, що на час направлення податкової накладеної до Єдиного реєстру податкових накладних сертифікат відкритого ключа був дійсний та позивач не змінював місце реєстрації, а отже у податкового органу відсутні підстави для неприйняття податкової накладної від 29.02.02016 року № 2

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСОЛВ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо не прийняття до реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Податкової накладної № 2 від 29.02.2016 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Податкової накладної № 2 від 29.02.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 13 червня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.