Справа № 825/445/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/445/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А
09 червня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Літвіної Н.М.
Суддів Коротких А.Ю.
Хрімлі О.Г.
при секретарі Рафальській І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Генерального штабу України Збройних сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про скасування наказу, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Генерального штабу Збройних сил України від 03 лютого 2016 року № 18-РС.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний наказ порушує права та інтереси його малолітньої доньки ОСОБА_2 , а саме: право на належне виховання з боку матері ОСОБА_3 згідно ст. 150-152 Сімейного кодексу України та право на безперешкодне спілкування з матір`ю ОСОБА_3 згідно ст. 153 Сімейного кодексу України, оскільки виданий в порушення вимог абз. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник позивача Шинкаренко В.М., звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції, виходив з того, що оскаржуваний наказ є правомірним та не порушує права та інтереси малолітньої ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог телеграми заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 321/К/9967 від 13 грудня 2015 року щодо підготовки та переміщення особового складу з органів військового управління (військових частин) Військової служби правопорядку до бойових військових частин, посадовими особами Військової служби правопорядку у Збройних Силах України було організовано роботу щодо відбору особового складу для підготовки (перепідготовки) на базі 169 навчального центру, до складу якого включено солдата ОСОБА_3 , що проходила службу на посаді санітарного інструктора роти Військової служби правопорядку Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку.
У подальшому, в порядку, визначеному Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170 від 10 квітня 2009 (далі - Інструкція), солдата ОСОБА_3 було включено до Плану переміщення осіб рядового, сержантського та старшинського складу на посади номенклатури призначення першого заступника начальник Генерального штабу Збройних Сил України.
Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 18-РС від 03 лютого 2016 (по особовому складу) солдата ОСОБА_3 , санітарного інструктора роти Військової служби правопорядку Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву і Київській обл.) увільнено із займаної посади та призначено санітарним інструктором механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання).
Відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року, призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця.
Військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю та набутим досвідом служби. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).
Пунктом 4.9. Інструкції визначено, що підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців є, зокрема, на рівнозначні посади - витяг із Плану переміщення на посади або у разі здійснення не запланованого переміщення - подання.
Крім вказаних документів, залежно від підстав призначення і переміщення, для видання наказів по особовому складу подаються: рапорти військовослужбовців з проханням про переміщення, а також рапорти посадових осіб щодо переміщення осіб рядового, сержантського і старшинського складу; копії атестацій і оцінних карток, а в особливий період - службові характеристики; висновок військово-лікарської комісії; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин; копія наказу про накладене дисциплінарне стягнення.
У відповідності до вимог пункту 4.14. Інструкції, переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сімей змінити місце служби і проживання, а також за сімейними обставинами та з інших поважних причин, провадиться на особисте прохання відповідно до пункту 82 Положення на рівнозначні або нижчі посади за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням.
При цьому, сімейними обставинами та іншими поважними причинами для переміщення військовослужбовця у тому числі можуть бути виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (ним) проживають, без батька (матері).
Крім рапорту військовослужбовця, підставами для прийняття рішення щодо його переміщення за станом здоров`я, сімейними обставинами чи з інших поважних причин є постанова (висновки) військово-лікарської та лікарсько-консультативної комісій, акт обстеження сімейного стану, документи, що підтверджують наявність і вік дітей, наявність житла, розміри доходів тощо.
З матеріалів справи вбачається, що солдатом ОСОБА_3 документів, які б підтверджували неможливысть її переведення по службі у зв`язку з сімейними обставинами, до Генерального штабу Збройних Сил України не надавалось та у ході проведення бесіди з солдатом ОСОБА_3 щодо переміщення її для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , вона будь-яких заяв, клопотань та заперечень з приводу неможливості проходження нею служби у вказаній військовій частині у зв`язку з сімейними обставинами, не надавала.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
ОСОБА_1 не позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_2 .
Отже, ОСОБА_3 не є жінкою, яка самостійно виховує дитину віком до 18 років, яку представляє позивач ОСОБА_2 .
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 14 червня 2016 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.