Справа № 489/1084/16-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 489/1084/16-а

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.,

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника управління - заступника головного державного інспектора з питань праці в Миколаївській області Жовнєнка Дениса Сергійовича про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до заступника начальника управління - заступника головного державного інспектора з питань праці в Миколаївській області Жовнєнка Дениса Сергійовича про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду від 13 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно направлення на проведення перевірки № 88 від 27.08.2015 р. в період з 10.09.2015 р. по 30.09.2015 р. посадовою особою Управління Держгірпромнагляду у Миколаївській області було проведено планову перевірку суб'єкта господарювання ПАТ «Миколаївгаз» на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами вказаної перевірки було складено акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 30.09.2015 р. № 4. Відповідно до зазначеного акту під час перевірки в ПАТ «Миколаївгаз» було виявлено 83 порушення вимог законодавства. Зокрема, крім іншого, встановлено, що не проводиться розкриття одного контрольного шурфа довжиною 1,5-2 м. на кожні 500 метрів розподільного газопроводу в Баштанському УЕГГ та Вознесенському УЕГГ. Попереджено голову правління ПАТ «Миколаївгаз» ОСОБА_2 про необхідність усунення цих порушень.

Також на підставі акту перевірки посадовою особою управління Держгірпромнагляду було складено Припис від 05.10.2015 р. № 4, відповідно до якого перевіряючий вимагав усунути вищевказане виявлене під час планової перевірки ПАТ «Миколаївгаз» порушення - в строк до 24.11.2015 року. Один примірник Припису був вручений ОСОБА_2

Разом з тим, відповідно до наказу від 05.01.2016 р. № 4 та направлення на перевірку в період з 20.01.2016 р. по 02.02.2016 р. посадовою особою Управління Держпраці у Миколаївській області (правонаступник Управління Держгірпромнагляду у Миколаївській області) було проведено позапланову перевірку ПАТ «Миколаївгаз» з метою виконання раніше виданого припису від 05.10.2015 р. № 4 щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

В ході позапланової перевірки було встановлено, що посадовими особами суб'єкта господарювання не усунуто порушення законодавства про охорону праці, виявлені під час проведення планової перевірки, та проігноровано вимоги Припису №4 від 05.10.2015р.

За результатами проведених позапланових заходів виявлені порушення, зокрема щодо невиконання припису від 05.10.2015 р.

В зв'язку з вищевикладеним 18.02.2016 р. уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Миколаївській області - головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і на об'єктах підвищеної безпеки Дучко В.В. складено у відношенні позивача ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення.

24 лютого 2016 р. заступником начальника управління - заступником Головного державного інспектора з питань праці в Миколаївській області Жовнєнко Д.С. було винесено постанову серії МИ №000016 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 1 105 грн. 00 коп. за порушення, передбачене ст. 188-4 КУпАП (невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, щодо усунення порушень законодавства про охорону праці або створення перешкод для діяльності цих органів).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було винесено з дотриманням вимог діючого законодавства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 188-4 КУпАП, невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, щодо усунення порушень законодавства про охорону праці або створення перешкод для діяльності цих органів , тягне за собою накладення штрафу на працівників від шести до десяти неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Колегія суддів вважає, що правопорушення у вигляді невиконання вимог припису відноситься до триваючого правопорушення, а тому, накладення адміністративного стягнення за триваюче правопорушення помилково ставити в залежність від дати його вчинення, а не виявлення, як того вимагає стаття 38 КУпАП, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про порушення процедурних вимог КУпАП при вирішенні справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, з гідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Приписами ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у 2 (двох) екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я по - батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Із системного аналізу зазначених норм колегія суддів приходить до висновку, що протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення складається виключно в присутності цієї особи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складений посадовою особою відповідача за відсутності позивача, відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушено право позивача подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також не роз'яснено йому права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Водночас, спростовується доводи відповідача про те, що запис в графі «пояснення правопорушника» зроблені нібито самим позивачем в день складання протоколу, поясненнями в суді апеляційної інстанції як позивача який спростував зазначений факт так і свідка ОСОБА_5, який пояснив, що запис «письмові пояснення надаються до протоколу окремо» був зроблений через декілька днів після дати складання протоколу безпосередньо ним.

Разом з цим, твердження відповідача про те, що позивач був присутній при складанні протоколу, однак відмовився від підписання протоколу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від підписання протоколу посадова особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у випадку їх наявності, але протокол про адміністративне правопорушення зазначених відомостей не містить.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи.

Згідно зі ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та представника, за відсутності доказів про належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, що свідчить про порушення контролюючим органом зазначених процесуальних вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення

Адже, не можна вважати позивача належно та своєчасно повідомленим про розгляд справи про адміністративне правопорушення відомостями зазначеними в протоколі в графі «протокол подається на розгляд», оскільки протокол складений у відсутності особи .

Також, колегія суддів звертає увагу на той факт, що представник позивача - ОСОБА_7 у день розгляду справи, тобто 24 лютого 2016 року о 13 год.45 хвил. прибув для розгляду справи, але йому було повідомлено секретарем, що розгляд справи не відбудеться у зазначений у протоколі день і час.

Зазначені обставини підтверджуються письмовим поясненням до протоколу про адміністративне правопорушення зареєстрованими за №772 о 13 год.45 хвил. після того, як повідомили представнику позивача, про те що розгляд справи не відбудеться, та поясненнями свідків наданими у суді апеляційної інстанції ОСОБА_5, ОСОБА_8, які підтвердили, що дійсно представник позивача прибув на розгляд справи про адміністративне правопорушення 24 лютого 2016 року о 13 год.45 хвил, та в присутності них представнику було повідомлено, що розгляд справи не відбудеться.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідач прийняв оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності без дотримання порядку розгляду адміністративних матеріалів, а саме, в порушення діючого законодавства, не повідомив позивача про час та місце розгляду адміністративних матеріалів, не роз'яснив позивачу, передбачене Конституцією України та КУпАП, право на захист та можливість заперечувати і надавати пояснень по суті правопорушення.

Такі порушення на думку колегії суддів не можуть вважатися суто формальними, а є достатніми для судового захисту прав позивача шляхом скасування спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, то колегія суддів вказує на те, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Враховуючи, викладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи було неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому ця постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, ст. 198, ст. 202, ст. 207, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2016 року - скасувати

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до заступника начальника управління - заступника головного державного інспектора з питань праці в Миколаївській області Жовнєнка Дениса Сергійовича про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії МИ №000016 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за порушення, передбачене ст. 188-4 КУпАП .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко