Справа № 815/6876/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6876/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРК СІДЗ Україна» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРК СІДЗ Україна» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 09.09.2015р. №500060006/2015/000038/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.09.2015р. №500060006/2015/00066.

Позов обґрунтовувало тим, що під час митного оформлення товару, імпортованого товариством на підставі зовнішньоекономічного контракту №20/10 від 20.10.2014р., укладеного з Компанією «Хайфа Кемікалз ЛТД» (Ізраїль), позивачем Одеській митниці ДФС надано документи, перелік яких визначено ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товару за першим методом - ціною договору. При здійсненні коригування митної вартості, відповідачем не зазначено про наявність розбіжностей в ціні товару, не вказано про ненадання ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також не доведено обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Одеська митниця ДФС проти позову заперечувала, зазначивши, що надані позивачем документи містили розбіжності та мали всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: у наданому до митного оформлення контракті від 20.10.2014р. передбачено, що ціни на товар вказуються у заявці, яка є невід'ємною частиною Контракту, а також, у платіжному дорученні не вказано номер інвойсу чи проформи інвойсу. На вимогу митного органу декларантом надано не повний пакет додаткових документів, якими неможливо підтвердити заявлену у митній декларації митну вартість товару.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2016р. позов ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» залишено без задоволення.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки декларантом не були виконані вимоги митного органу щодо надання додаткових документів для встановлення митної вартості товару, тому дії Митниці при визначенні митної вартості товарів за методами, визначеними Митним кодексом України, були правомірними, здійсненні виключно в межах та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а прийняті нею рішення є обґрунтованими. При цьому, суд врахував, що в оскаржуваних рішеннях митниця послідовно довела неможливість застосування попередніх методів.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, і прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про ненадання товариством додаткових документів на вимогу Одеської митниці ДФС є помилковим, оскільки частину витребуваних документів ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» надало відповідачу, за результатами розгляду яких виявлено розбіжності, а саме: в наданій ціновій довідці від 18.08.2015р. №0544-іnf відсотковий склад міндобрив відрізняється від складу товару, поданого до митного оформлення, а у наданих витягах з журналу «Огляд цін» відсутні ціни, які підтверджують вартість наданих до митного оформлення товарів.

На думку апелянта, зауваження, що викладені Одеською митницею ДФС у рішенні про коригування митної вартості товарів, не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), так як вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 20.10.2014р. між ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна», як Покупцем, та Компанією «Хайфа Кемікалз ЛТД» (Ізраїль), як Продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів №20/10, за підставі якого позивачем на умовах CIF-Одеса на митну територію України поставлено товар (мінеральні добрива) на загальну суму 58170 дол. США.

З метою здійснення митного оформлення товару ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» 07.09.2015р. до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію №500060006/2015/007302, в якій митну вартість товару визначено за першим методом (ціною договору) та вказано на рівні 1,336 доларів США за кг нетто.

Апеляційний суд встановив, що для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією подано зовнішньоекономічний договір (контракт) №20/10 від 20.10.2014р., інвойс від 05.08.2015р. №91024357, проформу інвойсу №20001748 від 07.06.2015р., платіжне доручення в іноземній валюті №12 від 24.06.2015р., прайс-лист від 01.06.2015р., копію митної декларації країни відправлення № від 06.08.2015р. та коносамент від 06.08.2015р. №39.

Під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів відповідачем встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: у наданому до митного оформлення контракті передбачено, що ціни на товар вказуються у заявці, яка є невід'ємною частиною контракту; у платіжному доручені не вказано номер інвойсу чи проформи інвойсу.

На підставі положень ч.3 ст.53 Митного кодексу України Митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, а також додаткові наявні документи для підтвердження митної вартості товару.

Декларант на вказану вимогу 08.09.2015р. додатково надав: висновок про ціну ТОВ «Експоцентр Одеса» №0544-inf від 18.08.2015р., видаткову накладну №061-9 від 15.12.2014р., податкові накладні №1 від 02.09.2014р., №2 від 05.09.2014р., №4 від 04.12.2014р. та витяг з журналу «Огляд цін» №9 за серпень 2015 року.

ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» повідомлено Митницю про неможливість надання інших документів.

За результатами дослідження додатково наданих товариством документів Одеська митниця ДФС дійшла висновку, що ними не підтверджено митну вартість імпортованого позивачем товару, оскільки склад відсоткового складу міндобрива, зазначений у ціновій довідці №0544-inf від 18.08.2015р. відрізняється від відсоткового складу міндобрива наданого до оформлення ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна», а у витягах з журналу «Огляд цін» відсутні ціни на товар, який ввозився позивачем.

У зв'язку з цим, 09.09.2015р. Одеською митницею, за результатами проведених консультацій, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000038/1, відповідно до якого митну вартість товарів товару визначено за резервним методом. При цьому, з метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару, митницею проведено аналіз баз даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим - 1,48 дол. США за кг нетто, ніж заявлено декларантом - 1,336 дол. США за кг нетто.

Відповідачем видано ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.09.2015р. №500060006/2015/00066 та запропоновано подати нову декларацію з врахуванням вимог рішення про коригування.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 09.09.2015р. №500060006/2015/000038/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.09.2015р. №500060006/2015/00066, суд першої інстанції дійшов висновку, що товариством під час митного оформлення товарів, не надано митному органу всі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки Митниці щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті Кодексу передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З наведеного слідує, що законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Тобто, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з підстав, передбачених Митним кодексом України.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. При цьому, сумніви в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України можуть виникнути у митного органу, як у зв'язку із аналізом наданих декларантом документів, так і на підставі даних ЄАІС ДФС.

Як зазначалось вище, підставою для витребування у ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» додаткових документів для підтвердження митної вартості заявленого ним до декларування товару стало спрацювання профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, розміщених в ЄАІС ДФС.

Зокрема, митний орган виходив з того, що ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» не надано заявок, з яких було б за можливе встановити ціну товару.

Дослідивши наявний в матеріалах справи зовнішньоекономічний договір (контракт) №20/10 від 20.10.2014р. апеляційний суд встановив, що ним не визначено ціни товару, а лише пунктом 4 Контракту встановлено, що ціна для кожної поставки товару повинна бути визначена в заявці на поставку, яка є невід'ємною частиною Договору.

При цьому, до митного оформлення ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» не надало відповідних заявок, тоді як відповідно до п.2 ч.2 ст.53 Митного кодексу України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, віднесений, зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі наявності.

Відповідно до п.1.6 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001р. №201, у розділі «Ціна та загальна вартість договору (контракту)» визначається ціна одиниці виміру товару та загальна вартість товарів або вартість виконаних робіт (наданих послуг), що поставляється згідно з договором (контрактом), крім випадків, коли ціна товару розраховується за формулою, та валюта контракту.

Також, митний орган виходив з того, що у наданому ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» платіжному дорученні в іноземній валюті №12 від 24.06.2015р. не вказано номер інвойсу чи проформи інвойсу.

За результатами дослідження вказаного платіжного доручення в іноземній валюті №12 від 24.06.2015р. колегія суддів дійшла висновку, що з його змісту неможливо встановити за якою саме поставкою проведено відповідну оплату.

У зв'язку з цим, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки митного органу, що подані позивачем документи не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари. А відтак, Одеська митниця ДФС мала обґрунтовані підстави для витребування у ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.

Більше того, як правильно зазначив суд першої інстанції, інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

Апеляційний суд, також, вважає обґрунтованими висновки відповідача, що наданими товариством у не повному обсязі додатковими документами не усунено виявлені розбіжності, оскільки склад відсоткового складу міндобрива, зазначений у ціновій довідці №0544-inf від 18.08.2015р., відрізняється від відсоткового складу міндобрива наданого до оформлення ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна», а у витягах з журналу «Огляд цін» відсутні ціни на товар, який ввозився позивачем.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна» посилається на те, що цінова довідка №0544-inf від 18.08.2015р. включає склад мінеральних добрив, який визначений за стандартами, прописаними у Сертифікатах аналізів від 03.07.2015р., від 22.07.2015р. та від 23.07.2015р., тоді як показники товару, поданого до митного оформлення, також було взято з Сертифікатів аналізів, але з граф нижньої та верхньої межі.

Апеляційний суд не бере до уваги такі доводи апелянта, оскільки за Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідні показники діяльності юридичної особи повинні бути підтвердженні первинними документами, з яких було б за можливе чітко визначити зміст господарських операцій та задекларовані в обліку підприємства суми, які пов'язанні з виконанням таких господарських операцій.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Апеляційний суд враховує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару Одеська митниця ДФС послідовно довела неможливість застосування попередніх методів.

Також, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 09.09.2015р. №500060006/2015/000038/1 визначено джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю - митні декларації від 01.07.2015р. №508050000/2015/26675, від 08.07.2015р. №508050000/2015/27897.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 09.09.2015р. №500060006/2015/000038/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.09.2015р. №500060006/2015/00066, Одеська митниця ДФС діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси ТОВ «ЛАРК СІДЗ Україна», у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 ч.5 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРК СІДЗ Україна» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 13.06.2016р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.