Справа № 465/2778/16-а
Суддя: Лозинський Б. М.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.06.2016 року

Суддя Франківський районного суду м. Львова Лозинський Б. М., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до положень ст. 183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у просить суд визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії у розмірі 90% із середнього заробітку та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова провести їй перерахунок пенсії у розмірі 90% заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Львівської області №18-744 від 18.02.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 26.01.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, як отримувач пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).

11 квітня 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії та довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату №18-744 від 18.02.2016 року.

Після чого, вона отримала відповідь з Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова від 18.04.2016 р. про те, що відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії, оскільки з 01.06.2015 року пенсії у порядку та на умовах визначених, зокрема Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначенні не перераховуються, а тому провести перерахунок пенсії на підставі долученої нею довідки не можливо.

Вважає, що внаслідок дій відповідача порушені її конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, іншими Законами України, рішеннями Конституційного Суду України, Верховного Суду України і Вищого адміністративного суду України, так як їй неправомірно відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки відповідач послався на норму закону, яка не може бути застосована в часі при перерахунку пенсії за вислугу років. Просить позов задовольнити.

Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова подало заперечення на адміністративний позов, просить в його задоволенні відмовити.

З огляду на те, що предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України судовий розгляд здійснюється в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 26.01.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, як отримувач пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).

11 квітня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії та довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату від №18-744 від 18.02.2016 року.

Однак, Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова листом від 18.04.2016 року відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії та довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату від №18-744 від 18.02.2016 року.

Відповідно до ст.8 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчихвизначеност.50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру»(далі - Закон №1789-ХІІ). Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

З 01.06.2015 року згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про судову експертизу», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України втратили чинність.

З 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України "Про прокуратуру", не призначаються, перерахунки не здійснюються.

Відповідно до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок проведення перерахунку призначених пенсій зазначеним категоріям осіб визначатиметься Кабінетом Міністрів України після прийняття відповідних нормативно-правових актів. На даний час відсутній законодавчий документ, що регулює питання перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч.8 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Водночас відмовляючи позивачу в проведенні перерахунку пенсії, відповідач посилається на Закон України «Про прокуратуру» в редакції чинній на час розгляду заяви.

Крім того, при вирішенні питання про застосування відповідних норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо перерахунку вже призначених пенсій, необхідно також керуватись вимогами ст. 22 Конституції України, у якій, зокрема зазначено, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

При вирішенні цього питання необхідно також врахувати правову позицію Конституційного Суду України, викладену, зокрема, у його рішеннях від 6 липня 1999 року №8рп-99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року №8рп/2005 у справі №1-21/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання.

У цих рішеннях викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури і зазначено, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

До того ж, звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.ст.22,64 Конституції України- не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду від 27.01.2016 року (справа К/800/23512/14, 28.01.2016 року (справа К/800/31554/15), 28.01.2016 року (справа К/800/32220/15) та постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13), від 17.12.2013р. (справа №21-445а13) та від 06.10.2015 року (справа №21-2432а15).

Таким чином, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу.

Оскільки редакція Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-18 значно звужує зміст та обсяг прав пенсіонерів, яким пенсія була призначена раніше, то перерахунок пенсії слід проводити відповідно до законодавства, яке було чинним на момент її призначення.

Тобто, Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова зобов'язане було при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії керуватись вимогами ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачу, у перерахунку пенсії є неправомірними, та не відповідають вимогам Конституції України.

Оскільки дії Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 Т Г., згідно довідки є неправомірними, позовні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова перерахувати ОСОБА_1 пенсію згідно із Законом України «Про прокуратуру», виходячи із 90 % від заробітної плати у сумі 5883,95 грн. згідно довідки прокуратури Львівської області №18-744 від 18.02.2016 року є підставними.

Відповідно до статті 19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення із зазначення способу його здійснення та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази, та що представник відповідача у запереченнях, відповідно дост.71 КАС України не довів правомірність своїх дій, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 161-162, 167, 183-3 КАС України,-

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова стосовно відмови у перерахуванні розміру пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера органів прокуратури з 26 січня 2009 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», чинної на той час, на підставі довідки прокуратури Львівської області від 18 лютого 2016 року № 18-744 про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м.Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера органів прокуратури з 26 січня 2009 року, згідно довідки прокуратури Львівської області від 18 лютої о 2016 року ~У-18-744 відповідно до етапі 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку - 5883,95 грн. без обмежень граничного розміру та здійснити відповідні виплати з врахуванням отриманих доплат з 01 січня 2016 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м.Львова виплати перерахованої ОСОБА_1 пенсії здійснювати в повному об'ємі, без будь-яких обмежень.

Судовий збір на суму 551,2 грн., сплачений за подання адміністративного позову, стягнути з Державною бюджету України в користь позивача ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через Франківський районний суд міста Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_2