Справа № 754/3154/16-а
Суддя: Грегуль О. В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/189/16
Справа №754/3154/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О. В.

при секретарі - Стригуненко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва, третя особа: приватне акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і посилаючись на порушення свого права на пенсію, просив визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірними та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.12.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на відсутність підстав для призначення пенсії.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи, третя особа неодноразово повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами, зокрема, зворотними поштовими повідомленнями.

Представники сторін по справі, не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності представника третьої особи.

З урахуванням положень ст. 128 КАС України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що у матеріалах справи, є достатньо даних про права та обов'язки учасників судового процесу для розгляду справи по суті за відсутності представника третьої особи по справі.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, оглянувши в оригіналі матеріали пенсійної справи позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Позивач є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва.

18.12.2015 року, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заяву про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Листом управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 04.01.2016 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Не погоджуючись із відмовою відповідача в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України, є обов'язковими для виконання судоми нижчих інстанцій.

У постановах Верховного Суду України від 10.09.2013 року № 21-183а13, від 25.11.2014 року № 21-519а14, від 17.03.2015 року № 21-585а14, йдеться про наступне.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій довідок ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ МОТОЦИКЛЕТНИЙ ЗАВОД»: № 218 від 18.09.2014 року; № 515 від 02.12.2014 року; № 516 від 02.12.2014 року; № 517 від 02.12.2014 року, а також копії трудової книжки позивача, останній працював на зазначеному заводі на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Загальний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 у позивача складає більше ніж 12,6 років.

Після введення атестації робочих місць, атестація робочого місця позивача проводилась.

Сама по собі незгода відповідача із документацією роботодавця позивача, на підставі якої позивач просить призначити йому пенсію та правильність видачі якої, відповідач не позбавлений можливості самостійно перевірити, не є правовою підставою для порушення пенсійних прав позивача.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати по справі, представник позивача просив покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 4-16, 158-164 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірними та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.12.2015 року.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати, покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: