Справа № 804/12041/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Прокурора м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Дніпродзержинської міської ради до Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -
Прокурор м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що діє в інтересах держави в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2015 відкрито провадження у справі, та призначено її до розгляду у судове засідання.
У судове засідання прибув прокурор, інші сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказані правовідносини регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868.
Згідно підпункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних організацій, іноземних держав, а саме: право власності на нерухоме майно.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 15 вказаного Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 15 Закону України № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує пяти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.
Відповідно до ч. 3 ст. 17 цього Закону, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Підставою для державної реєстрації прав, є в тому числі, як зазначено в ч. 1 ст. 19 Закону України № 1952-IV, є рішення судів, що набрали законної сили.
Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 визначається перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.
Згідно п. 36 Порядку № 868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.
Відповідно до п. 37 Порядку № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
У відповідності до п. 15 Порядку № 868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:
1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);
2) повноважень заявника;
3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;
4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;
5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Отже, основною умовою для проведення державної реєстрації речових прав є подання заявником документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно.
Проте, вказане рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.10.2013 року по справі № 209/6774/13-ц було оскаржено в апеляційному порядку.
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 року було скасовано рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.10.2013 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та визнання права власності на реконструйоване майно. В задоволенні позовних вимог відмовлено.

Таким чином, станом на час розгляду справи підстави для реєстрації змін, зокрема, збільшення загальної площі з 76,7 до 96.2 кв.м. об'єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 4 - магазин № 47 за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Цегельний, 69-81 - відсутні.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Прокурора м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Дніпродзержинської міської ради до Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 26.12.2013 р. за індексним номером 9538496 про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змін до інформації по обєкту нерухомого майна з реєстраційним номером 4 і до запису про право власності № 246473 на магазин № 47 за адресою: Дніпропетровська область м.Дніпродзержинськ, провулок Цегельний, 69-81.

Зобов'язати Реєстраційну службу Дніпродзержинського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування змін до інформації по обєкту нерухомого майна № 4 і до запису про право власності №246473 на магазин № 47 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, провулок Цегельний. 69-81.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3