Справа № 819/448/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Справа № 876/3255/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.04.2016р. в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» до Державної фінансової інспекції в Тернопільській обл. про визнання незаконною та скасування вимоги щодо усунення порушень, виявлених за наслідками ревізії, -

В С Т А Н О В И Л А:

08.04.2016р. Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» (надалі - позивач, КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго», комунальне підприємство) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати п.п.1 і 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській обл. (надалі - відповідач, ДФІ в Тернопільській обл.), викладеної у листі № 19-17-13-14/1568 від 20.11.2015р.; судові витрати покласти на відповідача (а.с.4-17).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.04.2016р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.169-171).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго», який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.173-180).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що комунальним підприємством нарахування амортизації проводиться відповідно до вимог чинного законодавства, правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, правил підготовки теплових господарств до опалювального сезону та наказів підприємства; включення в розрахунок фактичної собівартості та визначення обсягу з різниці в тарифах сума нарахованої амортизації на основні засоби (приміщення), яка припадає на орендовану площу приміщень, не можна вважати порушенням з боку КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго».

Також висновок відповідача про те, що в 2011 році фактичні витрати на послуги теплопостачання, надані населенню, завищені на суму 47814 грн. 57 коп. є безпідставним; відсутніми є порушення п.6 Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до п.1.1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Тернопільській обл. на III квартал 2015 року, затвердженого наказом № 45 від 29.05.2015р. (із змінами), та на підставі направлень №№ 225, 226 та 227 відповідно від 18.08.2015р. та 25.08.2015р., ревізорами відповідача проведено ревізію використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, передбачених Мінрегіону на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування в КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» за період з 01.01.2014р. по 31.07.2015р., за результатами якої складено Акт ревізії № 17-22/188 від 15.10.2015р. (а.с.18-41).

Даний Акт ревізії підписаний позивачем із відповідними запереченнями (а.с.42-51).

На підставі згаданого акту ревізії ДФІ в Тернопільській обл. скеровано на адресу позивача вимоги «Про усунення порушень, виявлених ревізією», що викладені у листі № 19-17-13-14/1568 від 20.11.2015р. (а.с.52-53).

Згідно наведених вимог КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» допустило наступні порушення закону:

до розрахунку фактичної собівартості та визначення обсягу з різниці в тарифах для виробництва теплової енергії з врахуванням обсягу фактично відшкодованої різниці в тарифах зайво включено витрати на амортизацію основних засобів для надання послуг населенню в сумі 516214 грн. 68 коп., чим порушені вимоги п.18 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затв. постановою КМ України № 869 від 01.06.2011р. «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», та пп.14.1.3 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) комунальному підприємству на зазначену суму;

в розрахунок обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на послуги з централізованого опалення завищено обсяг заборгованості з різниці в тарифах за 2011-2012 роки та зайво одержано з державного бюджету коштів на суму 83566 грн. 82 коп., що є порушенням п.6 Порядку та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджуватися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затв. постановою КМ України № 30 від 29.01.2014р. «Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування», чим завдано матеріальної шкоди (збитків) комунальному підприємству на зазначену суму (а.с.52-53).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затв. Указом Президента України № 499/2011 від 23.04.2011р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМ України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп.4 п.4 Положення).

Відповідно до п.6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням також установлено, що якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави. Вказане право Держфінінспекції закріплене і в п.50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затв. постановою КМ України № 550 від 20.04.2006р.

Відповідно до п.4.3 Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затв. наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 03.10.2011р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Інспекція відповідно до покладеного на неї завдання вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; та ін.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою КМ України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У розглядуваній справі ДФІ в Тернопільській обл. пред'явила відповідачу лист-вимогу № 19-17-13-14/1568 від 20.11.2015р., у якому фактично зобов'язала КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» відшкодувати завдану підприємству матеріальну шкоду на відповідні суми - 516214 грн. 68 коп. та 83566 грн. 82 коп.

Отже, вказана вимога вказує на заподіяну матеріальну шкоду (завдані збитки) та її розмір.

Зважаючи на те, що заподіяна матеріальна шкода (завдані збитки) стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує позицію Верховного Суду України по аналогічній категорії справ, зокрема, постанови Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 15.04.2014р., 13.05.2014р., 18.09.2014р., 20.01.2015р. та 21.04.2015р. (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14, 21-601а14, 21-96а15 відповідно).

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність та необгрунтованість заявленого позову, а тому останній не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.04.2016р. в адміністративній справі № 819/448/16 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська