Справа № 274/2955/16-а
Суддя: Потапова Т. М.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/2955/16-а
Номер провадження2-а/0274/76/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Потапової Т.М., з участю секретаря Берестюк О.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника третьої особи Іваненка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м.Житомирі Бабича Є.М. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В заяві вказав, що 12.05.2016 року постановою серії ПС2 № 564779 інспектора поліції Бабича Є.М. його визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за зупинку автомобіля по вул.Жуйка, 10 в м.Житомирі в зоні „Зупинка заборонена". Постанову вважає незаконною з тих підстав, що в його діях відсутній склад правопорушення, зупинка була вимушеною, зокрема, машина зупинилася, заблокувався центральний замок, він включив аварійну світлову сигналізацію. Працівник поліції не врахував п.9.9 „а" та п.15.14 ПДР, згідно яких під час вимушеної зупинки водій вмикає аварійну світлову сигналізацію, вживає заходів щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливістю діяти відповідно до п.п.9.9-9.11 ПДР. Отже, свої дій вважає не умисними, а такими, що були скеровані на забезпечення безпеки інших учасників дорожнього руху. Просить скасувати постанову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав, надала письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. В цих поясненнях зазначає, що технічні прилади, що мають функції фото-відео зйомки, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути належним чином сертифіковані, зокрема, чіткий перелік цих засобів міститься у наказі МВС України № 33 від 01.03.2010 року, тому відеозапис з нагрудних камер, яких немає в наказі № 33 не може бути використаний як доказ порушення ПДР. Орган, які розглядає справу про адмінправопорушення, може діяти лише в межах його територіальної юрисдикції, підстав для винесення постанови на місці вчинення правопорушення у поліцейського не було, оскільки правопорушення зафіксовано не в автоматичному режимі та водій не був згідний із правопорушенням.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, надав письмові заперечення, згідно яких ОСОБА_3 порушив п.15.9 ПДР, дане правопорушення зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського, де чітко видно, що автомобіль зупинився в зоні дії знаку 3.34 „Зупинку заборонено", на місці зупинки водій не пояснював про аварійну ситуацію чи поломку автомобіля. Поліцейський діяв відповідно до Інструкції № 1395 та ч.5 ст.258 КУпАП, протокол про адмінправопорушення не складався, справу розглянуто та винесено постанову на місці правопорушення.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції Іваненко О.В. вважає позов безпідставним, а дії інспектора поліції такими, що відповідають Інструкції та вимогам КУпАП, відеофіксація правопорушення є належним доказом, технічний прилад - нагрудна відеокамера поліцейського, є сертифікованим, протокол на місці пригоди не складається відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, м.Житомир є адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція працівників поліції м.Житомира.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Постановою серії ПС2 № 564779 інспектора роти № 1 УПП м.Житомира ДПП Бабича Є.М. ОСОБА_3 притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п.15.9 ПДР, саме: зупинка в зоні дії знаку 3.34 „Зупинка заборонена".

На підтвердження позовних вимог позивач будь яких доказів суду не надав, його представник ОСОБА_1 відмовилася від допиту свідка ОСОБА_5, який, з її слів, перебував у автомобілі позивача під час пригоди.

В заперечення проти позову відповідач надав диск відеофіксації правопорушення, який переглянутий в судовому засіданні. В результаті перегляду встановлено, що ОСОБА_3 здійснив зупинку в зоні дії знаку „Зупинку заборонено" в м.Житомирі по вул.Жуйка. В автомобілі включено аварійну світлову сигналізацію.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, інспектором на місці пригоди винесено постанову про притягнення позивача до адмінвідповідльності за ч.1 ст.122 КУпАП, копію постанови вручено водію, про що свідчить його особистий підпис.

В позовній заяві зазначено, що зупинка була вимушеною, оскільки машина зупинилася з невідомих причин, водій не міг її завести, заклинило центральний замок, тому зупинився на боковій частині дороги щоб не заважати руху транспортних засобів.

Факт аварійної зупинки не підтверджений матеріалами справи.

Як вбачається з пояснень відповідача та відеозапису позивач не пояснював на місці пригоди інспектору поліції про несправності автомобіля, навпаки, він пояснив, що постійно зупиняється на цій ділянці вулиці.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

На підставі досліджених доказів факт зупинки позивача в зоні дії знаку 3.34 ПДР України „Зупинку заборонено" є доведеним, цього факту не заперечує позивач. Проте, доказів про вимушену аварійну зупинку сторонами суду не надано.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та підстави позову не змінювала, однак, в додаткових письмових поясненнях зазначила про інші підстави незаконності постанови, зокрема, відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, незаконне використання відеокамери та розгляд справи про адміністративне правопорушення поза межами територіальної юрисдикції уповноваженого органу.

Відповідно до ч.5 стаття 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 17.11.2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ... частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Таким чином, розгляд справи про адмінпрапвопорушення без складання протоколу відповідає чинному законодавству.

Відповідно до стаття 40 Закону України „Про національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи під час зупинки автомобіля відеокамера була розміщена на форменому одязі відповідача, що відповідає ст.40 ЗУ „Про національну поліцію".

Посилання представника позивача на перелік технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксації порушень правил дорожнього руху, який міститься у наказі МВС № 33 від 01.03.2010 року, є безпідставним, оскільки цим переліком визначені лише ті технічні засоби, які використовуються для вимірювання швидкості руху транспортних засобів, спеціальні технічні засоби, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Використання нагрудних відеокамер(відеореєстраторів) регулюється Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 100 від 03.02.2016 року.

Згідно з Інструкцією використання нагрудних камер відео фіксації (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції здійснюється на підставі ст.40 Закону України „Про національну поліцію".

Отже, відеофіксація правопорушення з нагрудної відеокамери працівником поліції є правомірною.

Місцем розгляду справи про адмінправопорушення є місце територіальної юрисдикції органу, яким розглянуто адмінсправу.

На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову та скасування постанови про адмінправопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 160-163,171-2 КАС України, ст. 293 КупАП, суд

Постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м.Житомирі Бабича Є.М. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 564779 від 12.05.2016 року відмовити за безпідставністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Потапова Т.М.