Справа № 638/5324/16-а
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/638/206/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Подосокорської А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Стрикаль А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова про визнання дій неправомірними, поновлення права на страховий стаж в пільговому обчисленні та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити відсутність компетенції інспектора Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова Морозової Лілії Анатоліївни, визнати дії відповідача неправомірними і поновити його право на страховий стаж в пільговому обчисленні, як особі, яка працювала в районах Крайньої Півночі, зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок базової частини пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу за роботу в районах Крайньої Півночі в період з 01.11.1995 року по 15.12.1999 рік з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців, а також зарахувати час роботи з 02.06.1992 року по 10.01.1994 року на Харківському Заводі Харчових Кислот та час роботи з 01.08.1994 року по 03.09.1995 року в Федеральній казенній освітній установі № 224 Федеральної служби виконання покарань і провести перерахунок інших нарахувань, пов'язаних з базовою частиною пенсії починаючи з 15.02.2016 року до набрання рішенням законної сили та провести виплати згідно проведених перерахунків, зобов'язати відповідача перерахувати призначену йому пенсію на підставі наданих довідок по заробітній платі за 60 місяців (5 років) страхового стажу до 01.07.2000 року, вказати інспектору пенсійного фонду України Дзержинського району м. Харкова Морозовій Л.А. на неприпустимість протизаконних дій по спотворенню положень Закону України про пенсійне страхування і визнати його Конституційне право знати свої права і обов'язки, закони та інші нормативно - правові акти, які в обов'язковому порядку повинні бути доведені до його відома згідно ст.57 Конституції України, зобов'язати відповідача відшкодувати йому інфляційні витрати для чого кожну неотриману своєчасно суму пенсії за кожен календарний місяць, починаючи з 15.02.2016 року, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати, без урахування коефіцієнту за місяць, коли сума повинна була нарахована.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що чотири роки з 01.11.1995 року по 15.12.1999 року працював в Заполяр?ї, у «Норільському гірничо - металургійному комбінаті ім.. А.П. Завенягіна», тобто в районі Крайньої Півночі, що підтверджується записами у трудовій книжці та відповідними довідками. Він звернувся до відповідача із заявою про зарахування зазначеного періоду роботи в пільговому обчисленні, однак управління пенсійного фонду в Дзержинському районі міста Харкова відмовило у нарахуванні пенсії з урахуванням пільг. Крім того, відповідачем не зарахований трудовий стаж згідно записів у трудовій книжці з 02.06.1992 року по 10.01.1994 року на Харківському заводі харчових кислот та період з 01.08.1994 року по 03.09.1995 року в Федеральній казенній освітній установі № 224 Федеральної служби виконання покарань. Вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права, а тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова під час призначення пенсії позивачу діяло в межах покладених повноважень, згідно чинного законодавства України, не порушуючи права та законні інтереси позивача.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

ОСОБА_1 працював в з 01.11.1995 року по 15.12.1999 року працював в Заполяр?ї, у «Норільському гірничо - металургійному комбінаті ім. А.П. Завенягіна», що підтверджується записами у трудовій книжці.

16.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління пенсійного фонду в Дзержинському районі міста Харкова із заявою про призначення пенсії за віком. Протоколом № 616 від 26.02.2016 року позивачу призначена пенсія за віком, загальний стаж склав 32 роки і 10 місяців.

На звернення позивача від 17.02.2016 року з проханням провести перерахунок пенсії із зарахуванням періоду роботи з 1995 року по 1999 рік в півторакратному розмірі управління ПФУ листом від 01.03.2016 року повідомило позивача про відсутність для цього підстав.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 р. № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки..

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 р. № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р., з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 р., незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно з пунктом 6 Інструкції пільги, передбачені Указами від 10.02.1960 р. і від 26.09.1967 р., надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до пункту 5.9 "Основних положень про вахтовий метод організації робіт", затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 р. № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960 р.

Про надання таким працівникам пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., у вказаній постанові не зазначено.

При визначенні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 1 січня 1991 року, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України "Про пенсійне забезпечення" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Дана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року у справі № 21-2011а15, яка згідно статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Отже, відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях з 1 січня 1991 року.

Що стосується вимог позивача про зарахування до трудового стажу час роботи з 02.06.1992 року по 10.01.1994 року на Харківському Заводі Харчових Кислот та час роботи з 01.08.1994 року по 03.09.1995 року в Федеральній Казенній Освітній Установі № 224 Федеральної служби виконання покарань, суд залишає дану вимогу без задоволення, оскільки вказані періоди зараховані до трудового стаду ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова.

Враховуючи викладене вище, похідний характер інших вимог позивача від перерахку пенсії з урахуванням ільного обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та зарахування періодів роботи на Харківському заводі харчових кислот, Федеральній казенній освітній установі № 224 Федлеральної служби, суд прийшов до висновку про правомірність дій управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова під час призначення пенсії ОСОБА_1 та відмову у задоволенні позовних вимог останнього.

Керуючись статтями 2,3,6-9,11,17,18,69-71,94,159,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова про визнання дій неправомірними, поновлення права на страховий стаж в пільговому обчисленні та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги, починаючи з 13.06.2016 року.

Головуючий