Справа № 758/4304/16-а
Суддя: Шаховніна М. О.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/4304/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О.,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказав, що він перебуває на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01 квітня 2015 року відповідачем припинено виплату йому пенсії з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, згідно з яким перебування на займаній ним посаді виключає можливість отримання пенсії.

Посилаючись на те, що пункт 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII виключає позивача з переліку осіб, на яких поширюється дія цього Закону, адже посада, на якій він перебуває, з 01 червня 2015 року не дає йому права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01 червня 2015 року норми цього Закону вважаються скасованими, відповідно він не є особою, якій призупинено виплату пенсії, а тому виплата повинна бути поновлена, просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати ГУ ПФУ у Київській області відновити йому з 01.06.2015 року виплату пенсії за вислугу років.

21 квітня 2016 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог, що стосуються періоду по 30 вересня 2015 року залишено без розгляду, в решті позовних вимог відкрито провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що позивач працює на посаді на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», а тому у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року виплата пенсії не здійснювалася ( а.с. 18-21).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 31 серпня 2011 року отримує пенсію за вислугою років відповідно до статей Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається з копії трудової книжки, ОСОБА_1 з 21.12.2012 року був призначений на посаду державного службовця Департаменту адміністративно-господарського забезпечення, 29.05.2013 року був переведений для подальшої роботи в Міністерстві доходів і зборів України, а з 25.02.2016 року переведений на посаду завідувача сектору мобілізаційної роботи та охорони праці Департаменту матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ( а.с. 8-10).

Тобто, позивач перебуває на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII, починаючи з 01 квітня 2015 року позивачу зупинено виплату пенсії.

Вважаючи, що з 01 червня 2015 року відсутні законні підстави для утримання виплати пенсії, позивач 02 лютого 2016 року звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, в якій просив поновити нарахування та виплату йому пенсії ( а.с. 11).

Листом від 19 лютого 2016 року № 121/Г-01 відповідач повідомив, що оскільки позивач перебуває на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах Закону України «Про державну службу», з 01 квітня 2015 року виплата пенсії йому припинена ( а.с. 12).

Статтею 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла до 02 березня 2015 року) було врегульовано виплату пенсій військовим пенсіонерам при наявності заробітку (прибутку). Згідно з вказаною нормою пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, яким статтю 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку)».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу наведених положень Закону № 213-VIII слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому не має значення, чи набула особа таке право чи ні.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2015 року займав посаду державного службовця, яка давала йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому на нього розповсюджується дія статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в чинній редакції і встановлені цією нормою обмеження.

Стаття 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції Закону № 213-VIII не визнана неконституційною, позивач не займає посади в органах, перелічених в пункті 3 Прикінцевих положеннях Закону № 213-VIII, а обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому відповідач правомірно тимчасово припинив виплату пенсії ОСОБА_1

Крім того, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження у виплаті пенсії на період роботи у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах. У цьому переліку Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутній.

Також, слід зазначити, що на виконання пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII щодо призначення пенсій (у тому числі спеціальних) до 1 червня 2015 року відповідний Закон не прийнято.

У зв'язку з цим з 1 червня 2015 року втрачають чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. Особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія має призначатись відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому слід враховувати, що до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує загальний порядок виплати пенсії, Законом № 213-VIII внесено аналогічні зміни щодо обмеження виплати пенсії у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у випадку перебування цих пенсіонерів на державній службі.

Пункт 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII не містить застережень щодо поновлення виплати пенсії у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

Оскільки, позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», стаття 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із внесеними Законом №213-VІII змінами є чинною, неконституційною не визнана, позивач не підпадає під виключення, визначені пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №213-VІII, а тому виплата пенсії призупинена правомірно.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 9, 11, 69-71, 72, 86, 94, 158-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які не приймали участі в судовому засіданні мають право оскаржити постанову суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Суддя М. О. Шаховніна