Справа № 805/1349/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Київ К/800/25637/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Швеця В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання протиправними та скасування рішень, за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області від 29 січня 2013 року: № 265 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески; № 266 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року позов задоволено. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області від 29 січня 2013 року № 265 та № 266.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року та залишити без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини,

що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 17 лютого 1998 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області було проведено позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, за результатами якої складено акт від 14 січня 2013 року № 3/22 про заниження суми фактичних витрат на оплату праці та заниження суми страхових внесків за період з 2004 року по 2009 рік.

У зв'язку з цим Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області 29 січня 2013 року на підставі пункту 3 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) прийняло рішення № 265 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким накладено на позивача штраф у розмірі 5772 гривень.

Також 29 січня 2013 року відповідачем на пункту 4 частини 9 статті 106 Закону № 1058-IV було прийнято рішення № 266 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, яким накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 штраф у розмірі 9174,16 гривень.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки частину 9 статті 106 Закону № 1058-IV на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) з 1 січня 2011 року виключено, то на час прийняття Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області оспорюваних рішень про застосування до позивача фінансових санкцій правових норм, які б встановлювали вказану у них відповідальність, і якими керувався відповідач, не існувало, а це свідчить про неправомірність зазначених рішень та наявність підстав для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області при прийнятті оспорюваних рішень від 29 січня 2013 року № 265 та № 266 діяло правомірно, враховуючи при цьому положення пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI.

Так, за період до 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом № 1058-IV. Зазначеним Законом визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 3 частини 9 статті 106 Закону № 1058-IV, який діяв до 1 січня 2011 року, було встановлено, що за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Пунктом 4 частини 9 статті 106 Закону № 1058-IV передбачалося, що за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року Законом № 2464-VI наведені вище норми матеріального права були виключені.

У той же час згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання Закону № 1058-ІV і абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків, а відтак і накладені штрафні санкції, які виникли у період до 1 січня 2011 року, мають бути застосовані (стягнуті) і після 1 січня 2011 року, оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії пунктів 3, 4 частини 9 статті 106 Закону № 1058-IV, тобто відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення вказаної заборгованості.

Проаналізувавши наведені положення законодавства апеляційний суд вірно виходив з того, що Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області при формуванні оспорюваних рішень діяло правомірно.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та висновку суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Швець В.В.