Справа № 810/1619/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1619/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року 810/1619/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Бучанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№85) до Ірпінської об’єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Бучанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№85) до Ірпінської об’єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області визнання протиправними та скасування рішень №006851701 від 12.04.2016 та №006841701 від 12.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказані рішення є незаконними, оскільки своєчасно нарахував та сплатив до бюджету всі необхідні суми по єдиному соціальному внеску на рахунок, який було зазначено на інтернет-сайті податкової інспекції. Проте, в подальшому відповідач повідомив, що сплата відбулась на неналежний рахунок, а тому 11 листопада 2015 року виставив вимогу про сплату боргу, а потім прийняв оскаржувані рішення.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В письмових запереченнях, відповідач просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач несвоєчасно сплачував самостійно визначені грошові зобов'язання.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Бучанська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№85) є неприбутковою державною установою та перебуває на обліку Пенсійного фонду України в м. Ірпені та в Ірпінській об’єднаній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування позивач повинен перераховувати в день виплати заробітної плати на два окремих рахунка.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень відповідач зазначив несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21.10.2015 року по 25.11.2015 року.

Позивач, не погоджуючись з таким діями відповідача звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В силу ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу або компенсацію відповідно до законодавства, - для осіб, зазначених у пунктах 9 - 14 цієї частини; військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, а для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону,- на суму грошового забезпечення, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати (ч.5 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування»).

За змістом п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 5 і 7 ст.9 Закону передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

У відповідності до ч.8 ст.9 Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Відповідно до ч.11 ст. 9 Закону за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

В силу п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Тобто, зазначена вище норма закону пов'язує застосування фінансових санкцій із своєчасним не нарахуванням та не сплатою платником єдиного внеску, а не з помилковим перерахуванням коштів, що фактично встановлено під час розгляду справи.

Як встановлено судом, позивачем вчасно та в повному об'ємі нараховано та сплачено суму єдиного внеску, проте цю суму помилково сплачено (не з вини позивача) на інший рахунок.

Крім того, згідно наявних у матеріалах справи документів вбачається, що Бучанська виправна колонія зверталась до відповідача 11.11.2015р. та 16.11.2015р. із заявами про виправлення помилки при здійсненні розрахунків по сплаті єдиного соціального внеску шляхом перерахування коштів на належний розрахунковий рахунок.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Згідно наданого відповідачем висновку від 18.11.2015 №4233-20 встановлено, що в Бучанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№85) дійсно обліковується переплата надміру або помилково сплачених коштів в сумі 301 005,26 грн.

Отже, станом на дату винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки), у позивача обліковувалась переплата в розмірі 301 005,26 грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо прострочень сплати єдиного соціального внеску, оскільки, відповідно до висновку про наявність переплати надміру або помилково сплачених коштів в сумі 301 005,26 грн., контролюючий орган мав всі законодавчі підстави зарахувати в рахунок майбутніх платежів таку переплату (ч.13 ст. 9 Закону).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач виконав вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» щодо сплати єдиного соціального внеску, а рішення №006851701 від 12.04.2016 та №006841701 від 12.04.2016 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінської об’єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39473843) на користь Бучанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№85) (ідентифікаційний код юридичної особи 08563671) сплачений судовий збір в сумі 1450 (одна тисяча чотириста п'ятдесят) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.