Справа № 162/1137/15-а,2-а/162/1380/2015
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Справа № 876/8228/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 16 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 02.07.2015 року звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж роботи 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 16 липня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 11 лютого 2015 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку. В решті позовних вимог відмовлено. Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає постанову суду прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що судом не було взято до уваги, що позивач звертався з аналогічним позовом у 2013 році, тому суд першої інстанції повинен був відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України закрити провадження у справі.

Виходячи з вищевикладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1, виданого Волинською обласною державною адміністрацією.

Пенсію позивачу призначено з 26.03.2007 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також судом з'ясовано, що ОСОБА_1 11.02.2015 року зверталася до відповідача з заявою про перерахунок їй пенсії згідно частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак їй було відмовлено.

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон 796-ХІІ), їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Отже, ОСОБА_1 має право вибору виду пенсійного забезпечення. Це право не було враховано відповідачем при перерахунку пенсії, внаслідок чого збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи відбулося зі стажу понад 20 років, тоді як статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлена інша межа - після 15 років стажу.

Враховуючи викладене, відмова у збільшенні пенсії позивача на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років порушує її права, встановлені статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі цієї категорії, зокрема у постанову від 07.07.2015 року № 21-727а15.

Крім того, оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у місті покладено обов'язок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд першої інстанції правильно вважав за необхідне зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Любешівському районі Волинської області.

Приймаючи до уваги дату звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області із заявою про перерахунок пенсії, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції вірно визначений період, з якого належить здійснити перерахунок та виплату спірної пенсії, а саме з 11.02.2015 року.

Доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку зміст вимог адміністративного позову не є аналогічним позову, поданого у 2013 році.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 16 липня 2015 року у справі № 162/1137/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.В. Гуляк

Повний текст виготовлено 13 червня 2016 року.