Справа № 826/25562/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Рафальській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адвокатського об"єднання «Лещенко, Дорошенко і партнери» в особі Лещенка Олександра Вікторовича, ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Адвокатського об'єднання «Лещенко, Дорошенко і партнери» в особі Лещенка Олександра Вікторовича, ОСОБА_4 до Секретаря Ради національної безпеки і оборони України Турчинова Олександра Валентиновича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до Секретаря Ради національної безпеки і оборони України Турчинова О.В. про визнання відмови в наданні інформації на адвокатські запити за вих. № 2-і/00004/2015-18/52 від 16 вересня 2015 року та за вих. №2-і/00004/2015-21/72 від 21 жовтня 2015 року - протиправною; зобов'язання надати відповіді на адвокатські запити за вих. № 2-і/00004/2015-18/52 від 16 вересня 2015 року та за вих. №2-і/00004/2015-21/72 від 21 жовтня 2015 року

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - Адвокатське об'єднання «Лещенко, Дорошенко і партнери» в особі Лещенка Олександра Вікторовича, ОСОБА_4 звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за результатами розгляду адвокатських запитів адвокату ОСОБА_4 було надано відповідь в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Раду національної безпеки і оборони України», та в межах і в строки встановлені саме Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатським об'єднанням «Лещенко, Дорошенко і партнери» (далі - АО «ЛДП») 24 березня 2015 укладено з громадянкою ОСОБА_7 (далі - Клієнт) Договір про надання правової допомоги за № 00004.

АО «ЛДП» відповідно до п. 2.1 указаного Договору про надання правової допомоги Клієнту визначено адвоката ОСОБА_4 та видано повноваження для виконання отриманого доручення.

Згідно умов п. 1.1 Договору про надання правової допомоги АО «ЛДП» зобов'язується надати Клієнту правову допомогу у всіх цивільно-правових, адміністративно-правових спорах з Державною прикордонною службою та у цивільних, адміністративних справах з Державною прикордонною службою України з будь-якими позовними вимогами, незалежно від сторони по справі, а також правову допомогу при звільненні Клієнта з військової служби в Державній прикордонній службі.

З метою захисту гарантованих прав, свобод та інтересів Клієнта за Договором про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 направлено до Ради національної безпеки і оборони України як до розпорядника та власника інформації адвокатський запит з вимогою про надання змістовної відповіді на поставлені запитання, які стосуються дії в Україні у конкретно зазначені проміжки часу функціонування особливого періоду, воєнного стану та частково відбудовного періоду після закінчення воєнних дій - періоду їх дії, нормативно-правових актів, на підставі яких їх було введено та припинено, а також нормативно-правового акту який має бути прийнятий та ким; та чи підлягають військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільненню з військової служби на підставі пункту «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» на теперішній час.

У запиті також висловлено клопотання про надання копій документів на підтвердження викладеної у відповіді інформації.

Адвокатський запит було направлено за допомогою поштового зв'язку 16 вересня 2015 року за вих. №2-і/00004/2015-18/52 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який був оформлений відповідно до вимог чинного законодавства.

До адвокатського запиту, відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» було додано завірену копію Ордера про надання правової допомоги серії КВ за №156753 від 25 березня 2015 року, завірену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5558 від 26 лютого 2015 року та Витяг (виписка) з договору про надання правої допомоги від 25 березня 2015 року.

Даний адвокатський запит відповідачем отримано 21 вересня 2015 року, про що свідчить відмітка та підпис на рекомендованому повідомленні за №196 від 16 вересня 2015 року.

20 жовтня 2015 року на адресу позивача надійшов лист від відповідача за підписом заступника Секретаря Ради національної безпеки і оборони України О.Литвиненка, за вих. № 2688/11-2-16 від 25 вересня 2015 року.

Зі змісту названого листа убачається, що заступником Секретаря Ради національної безпеки і оборони України позивачу повідомлено, що в надісланому адвокатському запиті фактично порушуються питання щодо роз'яснення законодавства. Вказано, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.

Разом з тим, наведено, що надання інформації з інших питань, порушених у запиті позивача, не вбачається можливим, оскільки, ні Секретар Ради національної безпеки і оборони України, ні Апарат Ради не є її розпорядниками.

Водночас, ОСОБА_4 проінформовано, що станом на 25 вересня 2015 року рішень щодо введення в Україні військового стану не приймалось.

Не погоджуючись з викладеною відповіддю на запитувану інформацію, адвокатом ОСОБА_4 повторно направлено адвокатський запит за вих. №2-і/00004/2015-21/72 від 21 жовтня 2015 року, який направлено за допомогою поштового зв'язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повторний адвокатський запит отримано уповноваженою особою відповідача 26 жовтня 2015 року, про що свідчить відмітка та підпис на рекомендованому повідомленні за №550 від 21 жовтня 2015 року.

В повторному адвокатському запиті адвокат ОСОБА_4 звернув увагу відповідача, що первісний адвокатський запит не містить вимоги про надання роз'яснень та консультацій положень діючого законодавства та повторно надано письмову вимогу надати повну й по суті поставлених запитань відповідь та необхідні документи на підтвердження викладеної інформації в адвокатському зверненні.

09 листопада 2015 року позивачем отримано лист за підписом Першого заступника Секретаря Ради національної безпеки і оборони України генерала-полковника М.Коваль, за вих. № 2948/23-7-3 від 30 жовтня 2015 року, в якому проінформовано про те, що в Апараті Ради розглянуто адвокатський запит від 21 жовтня 2015 року щодо надання роз'яснень стосовно функціонування особливого періоду, правового режиму воєнного стану, правового та соціального захисту військовослужбовців і повідомлено, що з порушених у ньому питань у межах компетенції надавалась вичерпна відповідь листом від 25 вересня 2015 № 2688/11-2-16.

Разом з тим, у зазначеній вище відповіді повідомлено, що позивача вже було проінформовано про те, що відповідно до положень Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» ні Секретар Ради національної безпеки і оборони України, ні Апарат Ради національної безпеки і оборони України не наділені повноваженнями щодо вирішення порушених у запиті питань і не є розпорядниками запитуваної інформації.

Надаючи відповідь щодо названих питань, відповідачем вказано, надання запитуваної інформації не належить до повноважень ні Секретаря ради національної безпеки і оборони України, ні апарату Ради, оскільки вони не є її розпорядниками.

Також повідомлено про те, що згідно ст. 1, 19 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності фізичних осіб, представництво їх інтересів у судах віднесено до адвокатської діяльності і здійснюється адвокатами.

Вважаючи зазначені відповіді протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Ст. 20 цього Закону визначені професійні права адвоката, згідно яких під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (ч. 2 ст. 24 Закону №5076-VI).

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відповідно до ст. 107 Конституції України, Рада національної безпеки і оборони України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади у сфері національної безпеки і оборони.

Згідно з вказаною статтею, яка дублюється в положеннях ст. 1 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України».

Рада національної безпеки і оборони України відповідно до Конституції України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

Відповідно до п. 17 та п. 18 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України є Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України та очолює Раду національної безпеки і оборони України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» Рада національної безпеки і оборони України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, подає пропозиції Президентові України щодо питань оголошення стану війни, загальної або часткової мобілізації, введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях, оголошення в разі потреби окремих місцевостей України зонами надзвичайної екологічної ситуації.

Повноваження Секретаря Ради національної безпеки і оборони України визначені ст. 13 вказаного Закону, перелік яких є вичерпним.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Прийняття відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях належить виключно до повноважень Президента України (п. 20 ст. 106 Конституції України).

Укази Президента України з цих питань підлягають затвердженню Верховною Радою України протягом двох днів з моменту звернення Президента України (пункт 31 статті 85 Конституції України).

Відповідно до положень Законів України «Про Раду національної безпеки і оборони України», «Про правовий режим воєнного стану» Рада національної безпеки і оборони України подає на розгляд Президентові України саме пропозиції (а не рішення Ради, контроль за виконанням якого здійснює Секретар Ради) щодо загальної або часткової мобілізації, введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, за результатами розгляду яких Президент України приймає відповідне рішення.

Так, Президентом України протягом 2014 - 2015 років приймались укази щодо проведення мобілізації, які в подальшому були затверджені відповідними законами. Це, Укази Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303, від 6 травня 2014 року № 454, від 21 липня 2014 року № 607, від 14 січня 2015 року № 15.

Розпорядником інформації, що міститься в цих Указах Президента України, є Адміністрація Президента України, яка згідно підпунктами 8, 10, 15 пункту 4 Положення про неї, затвердженим Указом Президента України від 02 квітня 2010 року № 504, опрацьовує і подає на підпис Президентові України проекти указів, розпоряджень Президента України, а також забезпечує офіційне оприлюднення підписаних Президентом України указів і розпоряджень Президента України та забезпечує контроль за їх виконанням.

З урахуванням зазначеного, адвокатові ОСОБА_4 у листі від 25 вересня 2015 року № 2688/11-2-16 в межах компетенції було повідомлено, що на момент розгляду його адвокатського запиту від 16 вересня 2015 року № 2-і/00004/2015-18/52 рішень щодо введення в Україні воєнного стану не приймалося.

Крім того, зі змісту адвокатських запитів убачається, що в них, крім іншого, фактично порушуються питання щодо роз'яснення законодавства.

Однак, відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень законодавства.

З аналізу вищезазначених нормативно-правових актів вбачається, що Законом та Положенням не передбачено повноважень Секретаря Ради національної безпеки і оборони України та Апарату Ради щодо вирішення порушених у адвокатських запитах питань.

Відповідно до згаданого Закону Секретар Ради національної безпеки і оборони України не наділений самостійними повноваженнями представляти Раду національної безпеки і оборони України, яка є колегіальним координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України, а лише має право представляти позицію Ради національної безпеки і оборони України - за дорученням Президента України як Голови Ради національної безпеки і оборони України.

На питання в межах своєї компетенції та у строк визначений Законом №5076-VI відповідачем адвокату було повідомлено, що на момент розгляду запиту рішень щодо введення в Україні воєнного стану не приймалося.

Не знайшли свого підтвердження і під час розгляду справи посилання позивача на невиконання відповідачем вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки позивачем надсилались до Секретаря Ради національної безпеки і оборони України Турчинова Олександра Валентиновича адвокатські запити, відносини по яких регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», норми якого в даному випадку є спеціальними та підлягають застосуванню.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем за результатами розгляду адвокатських запитів адвокату ОСОБА_4 було надано відповідь в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Раду національної безпеки і оборони України», та в межах і в строки встановлені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Адвокатського об'єднання «Лещенко, Дорошенко і партнери» в особі Лещенка Олександра Вікторовича, ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 14 червня 2016 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.