Справа № 642/3136/16-а
Суддя: Скляренко С. О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/3136/16
Провадження № 2-а/642/97/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(скорочене провадження)

08 червня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, в якому просить: визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015р. у зв'язку з підвищенням зарплати державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів; визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно Постанови КМУ від 09.03.2006 р. №268, надбавки до окладу (муніципальної) згідно постанови КМУ від 21.01.1993 р. №35 та індексації заробітної плати згідно постанови КМУ від 17.07.2003 р. №1078 у загальній сумі 16773,90 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 з 01.12.2015р. перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 85 % заробітної плати державного службовця на підставі довідки від 25.04.2016 р. №2-3/2228 у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою КМУ від 09.12.2015р. № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів"; зобов'язати Управління Пенсій його фонду України в Ленінському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 01.12.2015р. відповідно до довідки про заробітну плату від 25.04.2016р. № 2-3/2213 з врахуванням інших виплат на суму 16773грн. 90 коп., а саме сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки до окладу (муніципальної), індексації заробітної плати, та виплату пенсії із збереженням 85% заробітної плати державного службовця.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком як державний службовець. Пенсія призначена їй з 09.12.2008 року. Вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати державним службовцям, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 25.04.2016 р. №2-3/2228, видану Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова від 26.04.2016 їй було відмовлено в перерахунку пенсії, зазначено, що відповідно до п.5 р. III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата У країни, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Враховуючи викладене, здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, чинним законодавством не передбачено. Позивач вважає зазначене рішення протиправним у зв'язку з наступним. 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України». Згідно п. 11 цього Закону текст ст. 37-1 Закону України «Про державну службу викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України». Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. №432-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. 09 грудня 2015 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 р. та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови). Згідно п. 3постанови «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 137, 431, 432, 4855 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (Офіційний вісник України, 2006 р., № 10, ст. 632);». Цією ж постановою виключений п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні; категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається. Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 ( справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання ) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні "показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність , величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики ( абз.5,6 пункту 4)». Крім того, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.09.2005року №5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя ). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена». У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод. Таким чином, скасування п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням мого права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України. Позивач вважає, що рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який не відповідає ст.22 Конституції України та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців, оскільки відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт , який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення ст. 37-1 цього закону, які були діючими на момент виникнення у мене права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.12.2015 р. У зв'язку з тим, що Конституційним Судом України неодноразово розглядались питання обмеження прав і свобод людини, позивач вважає встановленою невідповідність ст. 22 Конституції України скасування Кабінетом Міністрів України п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». Конституційний Суд України в п. 3 Рішення №3-рп/2012 від 25.01.2012 р. констатував, що «суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова у встановлений строк надав суду заперечення на адміністративний позов, якими просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що оскільки, згідно постанови КМУ від 31.05.2000 року №865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії до складових заробітної плати державного службовця, що враховується при обчисленні заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ „Про державну службу, такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань, індексація при призначенні (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону не включаються, то здійснення перерахунку пенсії державного службовця із включенням до заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань діючим законодавством не передбачене. Відповідно до п.5 р. III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з і червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата У країни, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Враховуючи викладене, здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, чинним законодавством не передбачено. У зв'язку з тим, що відповідний закон прийнято не було, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена згідно ЗУ „Про державну службу. Оскільки поняття „норми пенсійного забезпечення є родовим поняттям, то воно включає в себе як норми щодо „призначення пенсій так і норми щодо „перерахунку пенсій. Таким чином, нові спеціальні пенсії з урахуванням вищезазначених законів не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно зі ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09.12.2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується пенсійним посвідченням АГ №705504 від 10.12.2008 року.

25 квітня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова із заявою про проведення перерахунку пенсії державному службовцю у зв'язку з підвищенням з 01 грудня 2015 року посадових окладів, додавши до заяви довідку про заробітну плату від 25 квітня 2016 року №2-3/2213, видану Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова від 26.04.2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 25.04.2016 року з тих підстав, що відповідно до п.5 р. III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата У країни, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Враховуючи викладене, здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, чинним законодавством не передбачено.

Не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вищезазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. №432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2)іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права наперерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови,за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п. 5 зазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні; категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 ( справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання ) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні "показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики ( абз.5,6 пункту 4)».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005 року №5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя ). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена». Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Вказані зміни законодавства поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку, а тому до спірних правовідносин не застосовується. Тобто не містять заборони на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Між тим, пенсія позивачу була призначена ще з 09 грудня 2008 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, доводи пенсійного органу про те, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, є необґрунтованими.

Зміни, які відбулися у статті 37 Закону України «Про державну службу» стосуються тільки тих пенсій, які будуть призначаються після набрання чинності змін до Закону, і жодним чином не поширюються на розмір відсотків раніше призначених пенсій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, в тій частині, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09 грудня 2015 року на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 25.04.2016 року №2-3/2228.

Стосовно інших позовних вимог позивач надала відповідачу довідку Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради від 25.04.2016 року № 2- 3/2213 про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяця роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу для перерахунку призначеної пенсії з урахуванням надбавки до окладу (муніципальна) згідно постанови Кабінету Міністрів України №35 від 21.01.1993 року в сумі 5018,44 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових 11256,79 грн., індексації заробітної плати в сумі 498,67 грн.

Відповідачем по справі протоколом від 26.04.2016 р. № 41 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до статті 33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавка до окладу (муніципальна), індексація заробітної плати, не відносяться до інших надбавок, тому не можуть бути враховані при розрахунку пенсії державного службовця. Таким чином, ОСОБА_1 відмовлено у включенні до заробітної плати, з якої обчислюють пенсії, суми у розмірі 16773 грн. 90 коп.

Відповідно до вимог ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Згідно ст. 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці.

Згідно ст. 2 Закону України Про оплату праці основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові досягнення та винахідливість і за особливими умовами праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановленні зазначеними актами норми. Таким чином допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавка до окладу ( муніципальна), індексація заробітної плати є складовими заробітної плати найманого працівника. Невключення до складових заробітної плати для перерахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які передбачені Законами України Про державну службу, Про оплату праці та постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2016р., надбавки до окладу (муніципальна) згідно постанови КМУ №35 від 21.01.1993 року, індексації заробітної плати згідно постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року не відповідає актам вищої юридичної сили.

На підставі вимог частини 2,6,7 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог ст.35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу, тобто виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань визначена законом.

Відповідно до змісту ст.37 Закону України «Про державну службу», відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі інших виплат, до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення і допомога для вирішення соціально-побутових питань, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

Таким чином, законодавством віднесено до складу заробітної плати інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймаються в розрахунок при зарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Включення до складової заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, премій, індексації заробітної плати передбачені Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, від 20 грудня 1993 року №1049, від 31 травня 2000 року №865. Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. харкова при прийнятті оспорюваного рішення не враховано вимоги статті 66 Закону України Про пенсійне забезпечення, якою врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі вимог ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які згідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати ( доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів , що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Факт нарахування та сплати страхових внесків або збору підтверджується виданою позивачу для перерахунку пенсії довідкою від 25 квітня 2016 року.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 року по справі №21-430 а 11 та від 28.05.2013 року у справі № 21-97а 13 Ю. Ці постанови винесені на виконання вимог п. 1 ст.237 КАС щодо усунення неоднакового застосування норм матеріального права.

П. 1 ст. 242-2 КАС України передбачає, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібні правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують в своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судове практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосування до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийняти за результатами розгляду справ про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 237 КАС України.

Частиною 2 ст. 11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За частиною 5 статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Згідно п. 4.3 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, а тому скасовує рішення відповідача від 26 квітня 2016 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця.

Однак, вимога позивача про перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року є необґрунтованою, т.я. із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова вона звернулася лише 25 квітня 2016 року, а згідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок призначеної пенсії провадиться - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Тобто у позивача це право виникає з 01 травня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 551 грн. 20 коп., суд стягує на користь держави з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова за рахунок державних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.. ст.. 2- 4, 6- 11, 71, 86, 94, 99, 158 163, 167, 183-2, 186, 242-2 КАС України, ст. ст. 33, 35, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015р. у зв'язку з підвищенням зарплати державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно Постанови КМУ від 09.03.2006 р. № 268 надбавки до окладу (муніципальної) згідно постанови КМУ від 21.01.1993 р. № 35 та індексації заробітної плати згідно постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 у загальній сумі 16773 грн. 90 коп.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова перерахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 01 травня 2016 року у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 25 квітня 2016 року №2-3/2213, зі збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2008 році в розмірі 85%.

Зобов'язати Управління Пенсій його фонду України в Ленінському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 01 травня 2016 року відповідно до довідки про заробітну плату від 25.04.2016р. № 2-3/2213 з врахуванням інших виплат на суму 16773 грн. 90 коп., а саме сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки до окладу (муніципальної), індексації заробітної плати, та виплату пенсії із збереженням 85 % заробітної плати державного службовця.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення з одночасним надісланням особою, яка подає апеляційну скаргу, її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у строки та порядку, встановленими ст. 254 КАС України.

Суддя: С.О. Скляренко