Справа № 816/234/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 р.Справа № 816/234/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Пянової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2016р. по справі № 816/234/16

за позовом Приватного підприємства "Геологія"

до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

третя особа Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит"

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Геологія" (далі - ПП "Геологія", позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач), третя особа: Публічне акціонере товариство "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання протиправним та скасування рішення від 02.02.2016р. № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2016 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 02.02.2016 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь Приватного підприємства "Геологія" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

Учасники адміністративного процесу в судове засідання не прибули, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 09.06.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватним підприємством "Геологія" подано до Кременчуцької ОДПІ звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування:

- за січень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 21672,29 грн. /а.с. 15-18/;

- за лютий 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 21672,29 грн. /а.с. 20-23/;

- за березень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 21472,10 грн. /а.с. 25-28/;

- за квітень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 20392,81 грн. /а.с. 30-33/;

- за травень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 20426,39 грн. /а.с. 35-38/;

- за червень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 19777,03 грн. /а.с. 40-43/;

- за липень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 19714,43 грн. /а.с. 45-48/;

- за серпень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 19805,59 грн. /а.с. 50-53/;

- за вересень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 20376,58 грн. /а.с. 55-58/;

- за жовтень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 19662,60 грн. /а.с. 60-63/;

- за листопад 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 19662,60 грн. /а.с. 65-68/;

- за грудень 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 19662,59 грн. /а.с. 70-73/.

02.02.2016 р. Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1, яким застосовано до Приватного підприємства "Геологія" штрафні санкції у розмірі 20 % від суми заборгованості за період з 22.09.2015р. до 20.01.2016р. у сумі 13195,42 грн. та пеня у 0,1 % від суми заборгованості в розмірі 1801,97 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 02.02.2016 винесене Кременчуцькою ОДПІ без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частини 7, 8, 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Відповідно до частини 10, пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до Кременчуцької ОДПІ звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з вересня по грудень 2015 року.

В ході розгляду справи встановлено, що Приватним підприємством "Геологія" подано до ПАТ "Полтава-Банк" платіжні доручення про перерахування коштів по сплаті єдиного соціального внеску за вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року. Вказані платіжні доручення були прийняті банківською установою 19 жовтня 2015 року, 17 листопада 2015 року, 04 грудня 2015 року та 01 січня 2016 року відповідно, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з банку /а.с. 88-90/.

Судом досліджено банківські виписки та встановлено, що платіжні доручення про перерахування коштів по сплаті єдиного соціального внеску за вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року були виконанні банком 20 жовтня 2015 року, 19 листопада 2015 року, 22 грудня 2015 року та 20 січня 2016 року.

Отже, сплата позивачем єдиного соціального внеску за вересень, жовтень та грудень 2015 року відбулась в межах строків, встановлених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Щодо виконання банком платіжного доручення про перерахування коштів по сплаті єдиного соціального внеску за листопад 2015 року 22 грудня 2015 року, колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 вказаного Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.п. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні).

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті визначено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити Дата надходження і Дата виконання, а банк стягувача Дата надходження в банк стягувача (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп Вечірня.

Якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит "Дата надходження" може не заповнюватися.

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення. Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено, що банк, який обслуговує платника, та банк, котрий обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що виконання платником свого обов'язку по перерахуванню в бюджет суми єдиного внеску пов'язане з моментом подання в банк платіжних доручень на перерахування відповідних сум єдиного внеску, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Матеріалами справи підтверджено, що платіжне доручення про перерахування коштів по сплаті єдиного соціального внеску за листопад 2015 року було одержано банком в межах строків встановлених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", про що свідчить штамп на платіжному дорученні.

Проте, відповідно до штампу ПАТ "Полтава-Банк", платіжне доручення проведено лише 22.12.2015 року (а.с. 90).

З огляду на викладене, в даному випадку вини платника в порушенні строків перерахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування немає, оскільки кошти не зараховані до державного бюджету (податкового органу) з вини виключно банківської установи, в якій обслуговувався платник.

Відповідно до п.1 ч.12 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування органи доходів і зборів застосовують до банків такі фінансові санкції за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску, фінансових санкцій, зазначених у частині одинадцятій цієї статті, нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум, розрахована за кожний день прострочення їх перерахування (зарахування), та накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не зарахованих (неперерахованих) сум органи доходів і зборів застосовують до банків фінансові санкції.

З огляду на вищезазначену норму законодавства, передбачена відповідальність банківської установи за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску.

При цьому, необхідно зауважити на те, що фінансові санкції до субєктів господарювання за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, визначені п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, не передбачають застосування органом державної фіскальної служби таких санкцій за несвоєчасне перерахування (неперерахування) єдиного внеску з вини банку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність його рішення, що оскаржується, а тому воно підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2016р. по справі № 816/234/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 14.06.2016 р.