Справа № 750/4498/16-а
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4498/16-а
Провадження № 2-а/750/354/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

секретаря Руденок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

в с т а н о в и в :

05.05.2016 року Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 16.02.2016 року в сумі 2040 грн., винесену старшим державним виконавцем підрозділом примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про стягнення виконавчого збору за ВП №47745071.

Обґрунтував позивач свій позов тим, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору є незаконною, оскільки судове рішення виконано в межах повноважень у встановлений державним виконавцем строк та, а саме: здійснено перерахунок допомоги, а виплата нарахованих коштів не здійснюється через відсутність відповідного фінансування.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача подав письмові заперечення проти задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 736/27/15-а, виданий Корюківським районним судом Чернігівської області про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради здійснити ОСОБА_2 обчислення та виплату компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати частини допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за 2011-2013 років, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

Згідно розпорядження № 03-19/2141 від 07.04.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради було здійснено ОСОБА_2 обчислення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати частини допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за 2011-2013 років (а.с.5).

Проте, виплата коштів не здійснена боржником у звязку з відсутністю бюджетних коштів.

16.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову, яка є предметом оскарження, про стягнення виконавчого збору в сумі 2040 грн. (а.с 4).

Підставою для прийняття зазначеного рішення стало невиконання в самостійному порядку виконавчого листа № 736/27/15-а в строк до 21.12.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення державним виконавцем будь-яких дій для примусового виконання виконавчого листа.

Водночас, за змістом наведених норм, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Вказана позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України (постанова від 28 січня 2015 року справа 3-217гс14).

Судом встановлено, що позивачем виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно рішення боржник здійснив обчислення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати частини допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за 2011-2013 років, проте, виплата компенсації та допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку не здійснена у зв'язку з відсутністю коштів. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Постановою Верховного Суду України від 24 березня 2015 року за результатом розгляду справи № 21-66а15 встановлено, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, задовольнити.

Скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 16.02.2016 року в сумі 2040 грн., винесену старшим державним виконавцем підрозділом примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про стягнення виконавчого збору за ВП №47745071.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Карапута