Справа № 816/4757/15
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р.Справа № 816/4757/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2016р. по справі № 816/4757/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростарндарт-Автогаз"

до Київської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

16 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" (надалі - позивач, ТОВ "Євростандарт-Автогаз") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці ДФС (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості Київської митниці Міндоходів від 03.10.2014 №125000003/2014/000595/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач стверджував про неправомірність коригування митної вартості товару за методом - ціна ідентичних товарів, з огляду на те, що декларантом подано документи, які чітко ідентифікували товар, містили об'єктивні та достовірні дані, які піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору (за першим методом).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці Міндоходів від 03.10.2014 № 125000003/2014/000595/2.

В апеляційній скарзі позивач, Київська митниця ДФС, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню з визначених в апеляційній скарзі підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ "Евростандарт-Автогаз" (покупець) та ТОВ "Туймазинське газопереробне підприємство" (продавець) (надалі - ТОВ "Туймазинське ГПП") 24.04.2014 укладено контракт №643/38504401/14 (а.с. 20-26) (надалі - Контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець придбає продукцію, яка виробляється ТОВ "Туймазинське ГПП" для поставки на експорт. Асортимент, кількість, ціна, період поставки, умови поставки і оплати товару, базис поставки, якість товару узгоджуються сторонами в дійсному Контракті та/або (додатках) Додаткових угодах до дійсного контракту. До вказаного контракту сторонами внесено зміни № 1 від 05.08.2014, № 2 від 15.09.2014 (а.с. 27-28).

Відповідно до додатку № 7 від 03.09.2014 до контракту №643/38504401/14 від 24.04.2014 товаром є фракції ізобутанові в кількості 500 метричних тон +-10% в опціоні подавця на умовах поставки СРТ ст. Соловей по ціні: 740 доларів США за 1 метричну тону товару (а.с. 41).

З метою здійснення митного оформлення отриманого товару позивачем подано до Київської митниці ДФС митну декларацію від 02.10.2014 № 125130005/2014/547647 (а.с. 16).

Митну вартість товару (фракція ізобутанова вуглеводні ациклічні насичені, ТУ 0272-025- зі змінами 1, 2. Вага 259 900 кг) заявлено позивачем за основним методом, тобто за ціною договору (графа 42 митної декларації) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), на рівні 0,7400 доларів США за 1 кг товару.

Разом з митною декларацією декларантом подано, зокрема, наступні документи: контракт №643/38504401/14 від 24.04.2014 (а.с. 20-26), додатки до контракту №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, зміни до контракту № 1, 2 (а.с. 27-41); інвойси (попередній № 270 від 08.09.2014 та остаточний від 15.09.2014 № 02 (а.с. 42-43), платіжне доручення № 280 від 09.09.2014 про оплату товару (а.с. 44); паспорти якості №13-19 від 16.09.2014 (а.с. 45-51), ж/д накладна № АХ 442379 (а.с. 52).

Під час консультацій митним органом відповідно до вимог статей 57, 59 Митного кодексу України у звязку із відсутністю документів, що містять відомості про винагороду агенту, направлено декларанту повідомлення з вимогою надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартість характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с. 54).

На вимогу митного органу позивач повідомив, що у нього немає можливості негайно надати додаткові документи для визначення митної вартості, просив надати письмове роз'яснення відносно причин, за якими заявлена митна вартість не може бути визнана за наявними документами.

За результатами перевірки митної декларації Київською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 03.10.2014 № 125000003/2014/000595/2, згідно з яким визначено митну вартість за 2 (за ціною ідентичних товарів) методом товару на підставі МД від 23.08.2014 № 807010001/2014/005228: "фракція ізобутанова вуглеводні ациклічні насичені, ТУ 0272-025- зі змінами 1, 2. Вага-259 900 кг" в загальній сумі 219 615,50 доларів США, виходячи із вартості за 1 т - 0,8450 доларів США (а.с. 17).

За основу для розрахунків митним органом взято визнану митну вартість товару, оформленого за митною декларацією від 03.03.2015 № 10025000/2015/2364, відомості про яку наявні у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи відповідачем належними доказами не доведено правомірність рішення про коригування митної вартості товару, натомість, матеріалами справи підтверджено правомірність визначення позивачем митної вартості товарів на підставі основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Статтею 49 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини четвертої, п'ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Отже, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

Частиною другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Суд встановлено, що при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість в сумі 740 доларів США за 1 т, виходячи саме з ціни контракту, що підлягала сплаті, а саме додатку № 7 від 03.09.2014 до контракту № 643/38504401/14 від 24.04.2014, виставлених інвойсів (а.с. 42-43) та інших документів постачальника.

Відповідно до умов додатку № 7 від 03.09.2014 до контракту, оплата 740 доларів США за 1 т здійснюється на основі рахунку (інвойса) продавця. Загальна вартість поставки згідно додатку № 7 визначається згідно рахунку (інвойсу).

Документи щодо сплати коштів за поставлений товар позивачем надавались до митного оформлення.

Аналіз положень частини третьої статті 53 Митного кодексу України дозволяє дійти висновку, що підстави для вимоги органу доходів і зборів про надання додаткових документів є тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога відповідача про надання додаткових документів не ґрунтувалася на положеннях Митного кодексу України та фактичних обставинах митного оформлення товару.

Відповідно до частини сьомої статті 77 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

На підставі вищевказаної статті ТОВ "Євростандарт-Автогаз" не погодилось з прийнятим рішенням та скористалось правом на випуск товару у вільний обіг під гарантію сплати податків у відповідності до ст. 55 Митного кодексу України за МД № 125130005/2014/547683 від 03.10.2014 (а.с. 18).

З метою підтвердження митної вартості товару та на вимогу митного органу разом з заявою від 18.12.2014 № 30-ю позивачем надано:

- акт звірки № 14608 від 01.11.2014 з продавцем, з якого вбачається що 16.09.2014 поставлено товар в кількості 259,9 т по ціні 740 доларів США/т на загальну суму 192 326,00 доларів США (а.с. 62);

- витяг з інформації міжнародних біржових торгів "Argus International LPG" (а.с. 63-67), яка підтверджує ціну на рівні 740 доларів США/т, зокрема вартість скрапленого газу на умовах DAF кордон України становила: 700-735 доларів США/т на 16.09.2014 (дату відвантаження) та на 15.09.2014 (дата виставлення остаточного рахунку); 720-750 доларів США/т на 08.09.2014 (дата виставлення попереднього рахунку); 720-750 доларів США/т на 03.09.2014 (дата підписання Додатку № 7); 700-725 доларів США/т на 03.10.2014 (дата прийняття митницею рішення про коригування митної вартості);

- митні декларації № 500090008/2014/000660, № 500090008/2014/000661 від 06.10.2014 (а.с. 68-71), оформлені Одеською митницею, згідно яких митна вартість за першим методом прийнята на рівні 740 доларів США/т на підставі того ж контракту № 643/38504401/188/14 від 24.04.2014, між тими ж сторонами, на тих самих умовах поставки, при цьому повністю ідентичний товар, який виготовлений тим самим виробником, відповідає тим самим ТУ01638-99, при цьому жодних питань щодо агента та митної вартості не виникало.

На заяву від 18.12.2014 № 30-ю ТОВ "Євростандарт-Автогаз" щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару митним органом надано відповідь від 30.12.2014 № К 732/4/10-70-25-47 про невзяття їх до уваги, оскільки вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Так, у відповідності до агентського договору № ОНК-257//199/13 від 01.08.2013 (а.с. 55-61) агент (ТОВ "Об'єднана нафтохімічна компанія") зобов'язується від імені та за рахунок ТОВ "Туймазинське ГПП" (Принципал) здійснювати юридичні та інші дії, пов'язані з придбанням у третіх осіб сировини, необхідної у виробничій діяльності Принципала і реалізації третім особам продукції Принципала на території Російської Федерації та за її межами.

Згідно пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, винагороду агенту сплачувало ТОВ "Туймазинське ГПП", а жодних договірних відносин і відповідно оплати послуг агента ТОВ "Євростандарт-Автогаз" не здійснювало.

Документи, що свідчили б про те, що позивач поніс витрати на винагороду агента додатково до сплати вартості товару, у відповідача на момент перевірки митної декларації із доданими документами були відсутні.

Щодо доводів відповідача про те, що договір є непрямим судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до умов контракту № 643/38504401/188/14 від 24.04.2014, укладеного між ТОВ "Туймазинське ГПП" та ТОВ "Євростандарт-Автогаз" виробником товару є саме ТОВ "Туймазинське ГПП", що підтверджується паспортами якості № 13-19 від 16.09.2014, наданими до митного оформлення. Факт, що ТОВ "Туймазинське ГПП" уповноважило підписувати договори від імені ТОВ "Туймазинське ГПП", а саме: ТОВ "Об'єднана нафтохімічна компанія" жодним чином не змінює сторін договору, оскільки реквізити договору та печатку на договорі належать ТОВ "Туймазинське ГПП", крім цього, даний контракт встановлює зобов'язання саме для ТОВ "Туймазинське ГПП", а не для агента.

Відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті включаються витрати понесені покупцем.

Враховуючи відсутність витрат покупця, що пов'язані із діяльністю агента продавця, жодних підстав вважати, що до митної вартості не включені інші її складові немає.

Таким чином, за умовами контракту витрати на винагороду агента покладалися на продавця, докази понесення покупцем витрат на винагороду агенту відсутні, відтак витрати на винагороду агенту не підлягали включенню до митної вартості товару відповідно до вимог частини десятої статті 58 Митного кодексу України, тобто не впливали на визначення митної вартості товару.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

Крім того в матеріалах справи наявна відповідь Державної фіскальної служби України щодо оскарження позивачем рішення про коригування митної вартості від 03.10.2014 № 125000003/2014/000595/2, згідно якої за результатами розгляду наданих документів, враховуючи умови зовнішньоекономічного договору на поставку оцінюваних товарів, Державна фіскальна служба України вважає за можливе здійснення митного оформлення, які надійшли на адресу ТОВ "Євростандарт-Автогаз", за заявленою митною вартістю (а.с. 76).

З огляду на викладене, висновки відповідача стосовно не включення позивачем до митної вартості означеного товару усіх платежів, що були ним понесені на його поставку, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

В ході розгляду справи відповідачем належними доказами не доведено правомірність рішення про коригування митної вартості товару, натомість, матеріалами справи підтверджено правомірність визначення позивачем митної вартості товарів на підставі основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення про коригування митної вартості товарів від 03.10.2014 № 125000003/2014/000595/2 не ґрунтується на вимогах закону є безпідставним, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2016р. по справі № 816/4757/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2016 р.