Справа № 819/1103/14-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Львів № 876/8044/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника апелянта: Олексюка Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 року у справі за позовом Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2014 року позивач Суб`єкт підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.04.2014 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 року позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2014 року.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Тернопільській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 року скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Представник апелянта Олексюк Р.З. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, податковий орган провів документальну планову виїзну перевірку суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 12.03.2014 року № 1397/19-18-17-01/НОМЕР_2 яким встановлено порушення :

- п.п.164.1.1 п.п.164.1.2 п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.167.1 стт.167, п.177.1 п.177.2 п.177.3 п.177.4 ст.177 ПК України, а саме заниження чистого (оподаткованого) доходу на загальну суму 6 450 669,21 грн., в тому числі за 2012 рік, в сумі 2 945 057,52 грн. та у 2013 році в сумі 3 505 611,69 грн., що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб за 2012 рік в сумі 500 659,78 грн., за 2013 рік в сумі 595 953,99 грн.

На підставі акту перевірки податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № 001856171 від 23.04.2014 року форми «Р» яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1 644 920,66 грн.

Підставою винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення є висновки податкового органу про те що позивач провівши уцінку товарно-матеріальних цінностей (періодичні видання) включив до загального оподаткованого доходу вартість уцінених товарно-матеріальних цінностей реалізованих по 1 коп. за 1 шт. до валових витрат повну собівартість реалізованої продукції.

Як видно із матеріалів справи, основним видом діяльності Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 є видання журналів та періодичних видань та реалізація їх споживачам.

Так, в період за 2012 рік СПД-ФО ОСОБА_2 реалізовано 4 980 718 шт. періодичних видань на суму 49 807,18 грн. При цьому, до валових витрат включено собівартість реалізованих періодичних видань на суму 2 994 864,70 грн., збитки від проведеної операції 2 945 057,52, за 2013 рік позивач реалізував 4 878 145 шт. періодичних видань на суму 48 056,60 грн. при цьому до валових витрат включено собівартість реалізованих періодичних видань на суму 3 553 668,29 грн., збитки від проведеної операції 3 505 611,69 грн.

Відповідно до п.177.1 ст.177 Податкового Кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.167.1 ст.167 Податкового Кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 --67.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно з статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку податку 17 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Відповідно до п. 177.2 ст.177 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) : документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.3 статті 177 Податкового Кодексу України передбачено, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 177.4 ст.177 Податкового Кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно до п. 164.1 ст.164 Податкового Кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

В п.п. 164.1.1 п. 164.1 ст.164 Податкового Кодексу України передбачено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Підпунктом 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового Кодексу України передбачено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст.164 Податкового Кодексу України передбачено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Аналіз правових норм та наявних матеріалів справи дає підстави дійти висновку, що позивач СПД-ФО ОСОБА_2 по операціях з продажу уцінених періодичних видань не отримував оподатковуваного доходу оскільки, різниця між даними сумами та повною собівартістю уцінених періодичних видань із сумі у 2012р. - 2945057,52 грн. та у 2013р. - 3505611,69 грн. не можуть відноситись до складу валових витрат відповідних періодів, так як вони не формують оподатковуваного доходу.

Крім того, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, що інформація розміщена в уцінених друкованих виданнях втратила свою актуальність в часі, оскільки на інформацію наявну в друкованих виданнях не впливають дані соціальних, економічних та політичних ситуацій міжнародного та національного характеру, що виключає її втрату актуальності на часі.

Пунктом 11 Порядку оцінки товарів № 120/190 передбачено, що розміри уцінки товарів, продукції та надлишкових товарно-матеріальних цінностей повинні визначатися комісією на підставі експертних оцінок з урахуванням ступеня втрати їх споживчих властивостей, насиченості ринку цими товарами, продукцією та надлишковими товарно-матеріальними цінностями.

Як видно із наказів «Про Уцінку видань які втратили товарний вигляд і в подальшому не придатні для реалізації» для проведення уцінки створено комісію у складі логіста - ОСОБА_3, бухгалтера-економіста - ОСОБА_4, комірника - ОСОБА_5

Проте, в порушення Порядку оцінки товарів № 120/190 не проведено та не враховано експертних оцінок з урахуванням ступеня втрати їх споживчих властивостей, насиченості ринку цими товарами, продукцією та надлишковими товарно-матеріальними цінностями.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки є обґрунтованими а тому, податкові повідомлення-рішення є правомірними, а позов безпідставним.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів приходить до висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 року у справі за № 819/1103/14-a - скасувати.

В позові Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 13.06.2016 року.