Справа № 826/2545/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2016 р. м. Київ К/800/57564/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів і моральної шкоди,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_5 - представника позивача ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів України, яка є правонаступником Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України, про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів і моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що наказом відповідача від 23 вересня 2013 року № 104 «Про скасування надбавок» їй скасовано надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи, а також щомісячну надбавку за особливі умови служби в митній службі з 17 вересня 2013 року. Вважає, що вказаний наказ є протиправним, а його прийняття влинуло на складові її заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Окрім цього, під час її звільнення відповідачем порушено норми трудового законодавства, оскільки в день звільнення з нею не були проведені всі розрахунки, а також протиправно відмовив у виплаті матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Посилаючись на наведені обставини, просила визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 23 вересня 2013 року № 104 «Про скасування надбавок» в частині скасування їй надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи, а також щомісячної надбавки за особливі умови служби в митній службі з 17 вересня 2013 року; зобов'язати відповідача видати їй належним чином оформлену довідку про складові заробітної плати за останні 24 місяці; стягнути матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, згідно поданої заяви, в сумі 1 517 грн.; середній заробіток за весь час затримки (з 1 жовтня 2013 року по 3 грудня 2013 року) в сумі 12 400,49 грн.; пеню за несвоєчасне проведення розрахунку за кожен день затримки в сумі 563,22 грн.; реальні збитки в сумі 1 638,50 грн.; моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 липня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 23 вересня 2013 року № 104 «Про скасування надбавок» в частині скасування позивачу надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи, а також щомісячної надбавки за особливі умови служби в митній службі з 17 вересня 2013 року. Зобов'язано видати належним чином оформлену довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці. Стягнуто на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 5 109,72 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленої ним постанови та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 наказом Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України № 96-к від 12 квітня 2012 року призначена на посаду головного спеціаліста-експерта відділу товарознавчої експертизи промислових товарів служби товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи у порядку переведення з Київської обласної митниці з посадовим окладом 1 117 грн. Вказаним наказом їй встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання (вислуга понад 15 років) та надбавку за спеціальне звання радника митної служби 1 рангу у розмірі 135 гривень.

Наступним наказом № 72 від 20 квітня 2012 року, зокрема, ОСОБА_4 встановлено надбавку за особливі умови служби в митних органах з урахуванням надбавки за спеціальне звання у розмірі 70 відсотків, а наказом № 95 від 16 травня 2012 року надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та вислугу років з 1 травня 2012 року.

Наказом № 52-к від 4 лютого 2013 року ОСОБА_4 з 4 лютого 2013 року переведено на посаду головного спеціаліста-експерта відділу товарознавчої експертизи промислових товарів служби товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи з посадовим окладом 1 548 грн. зі збереженням раніше встановлених надбавок.

Наказом № 104 від 23 вересня 2013 року, зокрема, ОСОБА_4 скасовано надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи, а також щомісячну надбавку за особливі умови служби в митній службі, з 17 вересня 2013 року.

Наказом №151-к від 1 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звільнено з посади головного спеціаліста-експерта відділу товарознавчої експертизи товарів служби товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи за власним бажанням, у зв'язку з набуттям другої групи інвалідності та набуттям права виходу на пенсію, відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України та статті 37 Закону України «Про державну службу».

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що спірний наказ від 23 вересня 2013 року № 104 «Про скасування надбавок» є протиправним, у зв'язку із чим відповідач зобов'язаний видати належним чином оформлену довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці. Окрім цього, вказуючи на порушення відповідачем частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України, що полягає у невиплаті всіх сум, що належали позивачу, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 5 109,72 грн.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов протилежного висновку та зазначив, що спірний наказ є правомірним, оскільки на момент прийняття спірного наказу постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 767 «Про умови оплати праці працівників митної служби» (далі - Постанова № 767) та від 18 липня 2012 року № 676 «Деякі питання оплати праці працівників митної служби» втратили чинність, а інші рішення щодо надання права керівникам митниць у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати посадовим особам митної служби надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи та щомісячну надбавку за особливі умови служби в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях у розмірі залежно від стажу служби, не приймались.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду в цій частині вимог з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статі 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з абзацом сьомим підпункту 1 пункту 2 Постанови № 767 Голові Державної митної служби, начальникам регіональних митниць, митниць, спеціалізованих митних установ та організацій у межах затвердженого фонду оплати праці було надано право установлювати посадовим особам митної служби надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи, зокрема керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, інспекторам, спеціалістам у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та вислугу років.

Відповідно до абзацу дев'ятого пункту 2 цієї ж постанови у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи та порушення трудової дисципліни така надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Абзацом десятим підпункту 1 пункту 2 Постанови № 767 Голові Державної митної служби, начальникам регіональних митниць, митниць, спеціалізованих митних установ та організацій у межах затвердженого фонду оплати праці було надано право установлювати посадовим особам митної служби щомісячну надбавку за особливі умови служби в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях у розмірі залежно від стажу служби: понад 5 років - до 30, понад 10 років - до 50, понад 15 років - до 70, понад 20 років - до 90 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання.

Преміювання посадових осіб та працівників митної служби, установлення їм надбавок, доплат, надання матеріальної допомоги, відповідно до абзацу другого пункту 3 Постанови № 767, провадиться в порядку, що визначається Державною митною службою.

3 серпня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 18 липня 2012 року № 676 «Деякі питання оплати праці працівників митної служби» (далі - Постанова № 676), у зв'язку з чим, Постанова № 767 визнана такою, що втратила чинність в частині визначення умов оплати праці посадових осіб митної служби, схеми посадових окладів які затверджені цією постановою.

У той же час, абзацом шостим підпункту 1 пункту 2 Постанови № 676 Голові Державної митної служби, начальникам спеціалізованих митних органів, митниць у межах затвердженого фонду оплати праці надано право установлювати посадовим особам митної служби надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, інспекторам, спеціалістам у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та вислугу років.

У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни, згідно з абзацом сьомим підпункту 1 пункту 2 цієї ж постанови, зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Відповідно до абзацу восьмого підпункту 1 пункту 2 Постанови № 676 Голові Державної митної служби, начальникам спеціалізованих митних органів, митниць у межах затвердженого фонду оплати праці надано право установлювати посадовим особам митної служби щомісячну надбавку за особливі умови служби в митній службі у розмірі залежно від стажу служби: понад 5 років - до 30, понад 10 років - до 50, понад 15 років - до 70, понад 20 років - до 90 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання.

Преміювання посадових осіб митної служби, установлення їм надбавок, доплат, надання матеріальної допомоги проводиться в порядку, що визначається Державною митною службою (абзац другий пункту 4 Постанови № 676).

Порядок установлення надбавок посадовим особам та працівникам митної служби затверджено наказом Державної митної служби України № 523 від 22 червня 2006 року (далі - Порядок № 523).

10 вересня 2013 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 7 серпня 2013 року № 597 «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів», у зв'язку з чим, Постанови № 767 та № 676 втратили чинність.

З огляду на наведене, на момент прийняття наказу від 23 вересня 2013 року № 104 «Про скасування надбавок» Постанови № 767 та № 676, що надавали право Голові Державної митної служби, начальникам регіональних митниць, митниць, спеціалізованих митних установ та організацій у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати посадовим особам митної служби надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи та щомісячну надбавку за особливі умови служби в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях у розмірі залежно від стажу служби, втратили чинність.

Між тим, в період з 10 вересня 2013 року по момент звільнення позивача - 1 жовтня 2013 року інших рішень про надання права керівникам митниць у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати посадовим особам митної служби надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи та щомісячну надбавку за особливі умови служби в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях у розмірі залежно від стажу служби, не приймалось.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про правомірність наказу від 23 вересня 2013 року № 104 «Про скасування надбавок» та відсутність підстав для його скасування.

Враховуючи те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача видати належним чином оформлену довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці є похідними від попередніх, оскільки до неї включаються і надбавки, то апеляційний суд обґрунтовано відмовив в їх задоволенні.

Отже, в цій частині позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, а тому його рішення щодо цих вимог належить залишити в силі.

Окрім цих позовних вимог ОСОБА_4 також просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки (з 1 жовтня 2013 року по 3 грудня 2013 року) в сумі 12 400,49 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 липня 2014 року ці позовні вимоги задоволено частково - стягнуто з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 5 109,72 грн.

Однак, як вбачається, ці вимоги, взагалі, залишилися поза увагою апеляційного суду - він, не з'ясовуючи їх під час розгляду справи, та, відповідно, не обґрунтовуючи у своєму рішенні, безпідставно відмовив в їх задоволенні, про що свідчить резолютивна частина його рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, з огляду на такі обставини, судове рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 5 109,72 грн. підлягає скасуванню, з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 220-1 КАС України, за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення, суд касаційної інстанції ухвалює рішення за наслідком попереднього розгляду справи, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 220-1, 227, 231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - представника позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 5 109,72 грн. скасувати, та направити справу на новий апеляційний розгляд в цій частині вимог.

В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.В. Головчук

Ю.К. Черпак