Справа № 804/11379/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р. Справа № 804/11379/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-Лівобережна ОДПІ, податковий орган, контролюючий орган, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1459, 19 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю непогашеної заборгованості відповідача.

Заперечень на позовну заяву віддповідачем до суду не надано.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності фізична-особа-підприємець від 23.09.2013р. за №0089845.

Відповідно до вимог чинного законодавства ФОП ОСОБА_1 є платником податків, зборів та інших обов'язкових платежів та згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, поданої власноруч до позивача здійснює свою діяльність за спрощеною системою оподаткування шляхом сплати єдиного податку.

Відповідач перебуває на податковому обліку в Лівобережній ОДПІ від 24.09.2013р.

20 грудня 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до контролюючого органу із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2014 року за обраним видами діяльності: 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.31 Оптова торгівля фруктами та овочами; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

У відповідності до п. 8 зазначеної заяви платником обрана ставка єдиного податку у розмірі 20% до розміру мінімальної заробітної плати та ІІ-а група платника єдиного податку.

Відповідач має податковий борг в сумі 1459, 19 грн. з єдиного податку з доходів фізичних осіб, що виник у зв'язку із несплатою єдиного податку по термінах сплати:

-в сумі 241, 19 грн. по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №010 від 20.12.2013р. (граничний термін сплати 20.10.2014р.);

-в сумі 243, 60 грн. по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №010 від 20.12.2013р. (граничний термін сплати 20.11.2014р.);

-в сумі 243, 60 грн. по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №010 від 20.12.2013р. (граничний термін сплати 20.12.2014р.);

-в сумі 243, 60 грн. по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №010 від 20.12.2013р. (граничний термін сплати 20.01.2015р.);

-в сумі 243, 60 грн. по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №010 від 20.12.2013р. (граничний термін сплати 20.02.2015р.);

-в сумі 243, 60 грн. по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №010 від 20.12.2013р. (граничний термін сплати 20.03.2015р.).

Наявність зазначених сум податкового боргу підтверджується роздрукуванням зворотного боку інтегрованої картки платника єдиного податку з фізичних осіб, у звязку з несплатою вищезазначених сум податкове зобовязання по єдиному податку з фізичних осіб відповідача набуло статусу податкового боргу.

Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.293.1 ст.293 ПК, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до п. 293.2 ст. 293 ПК - фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць - для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 295 ПК - платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК - нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно зі ст. 300 ПК: платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 ПК).

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК).

На виконання вимог зазначеної норми, Лівобережною ОДПІ було сформовано та направлено на адресу платника податкову вимогу №7716-25 від 02.12.2014р. на суму 484, 79 грн.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

Докази оскарження зазначеної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб становить 1459, 19 грн. та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень та відсутністю доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету () заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1459, 19 грн. (одна тисяча чотириста пятедесят девять гривень девятнадцять копійок).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_2